ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3950/18                                Головуючий суддя І інстанції Штих Т. В.
Провадження № 22-ц/818/2266/20                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
               ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року                             м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого судді - Яцини В.Б.,
суддів:                 - Бурлака І.В., Котелевець А.В.,
за участю секретаря : Семикрас О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року, ухвалене у складі головуючого судді Штих Т.В., по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус ХМНО Слоневська Дар`я Валеріївна про відновлення права іпотекодержателя, скасування записів про припинення іпотеки та обтяження і поширення і поширення статусу іпотекодавця на нового власника предмета іпотеки,
встановив:

30 березня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус ХМНО Слоневська Дар`я Валеріївна про відновлення права іпотекодержателя, скасування записів про припинення іпотеки та обтяження і поширення і поширення статусу іпотекодавця на нового власника предмета іпотеки.
Позовна заява мотивована тим, що 15 вересня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено 2 кредитних договори, а саме:
- Кредитний договір № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 105 000 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 14 вересня 2033 року.
- Кредитний договір № 811-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року, майнові права за яким не придбавалися АТ «Дельта Банк».
В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між сторонами було укладено Іпотечний договір № 810-006/Zфквіn-08 від 15 вересня 2008 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., зареєстрований в Реєстрі за № 4625. 15 вересня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., накладена заборона на відчуження зазначеної в договорі квартири до припинення дії чи розірвання договору іпотеки, зареєстровано в Реєстрі за № 4626.
 Предметом іпотеки за Іпотечним договором є нерухоме майно: 2-кімнатна квартира, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Предмет іпотеки належав Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2008 року, що посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., зареєстрований в Реєстрі за № 4622, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 3135125, згідно Витягу з державного реєстру правочинів за номером 6509871 від 15.09.2008 року.
  У зв`язку з укладення Іпотечного договору:
- в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано обтяження: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7911870, зареєстровано 15.09.2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 : 24664320, 
- в Державному реєстрі іпотек було зареєстровано обтяження: тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7912187, зареєстровано 15.09.2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: 24664320. 
  30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», згідно якого, АТ «Дельта Банк» набув прав вимоги за кредитним договором № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року та за Іпотечним договором № 810-006/Zфквіn-08 від 15.09.2008 року, укладеними ОСОБА_1 з ТОВ «Укрпромбанк». 
01.07.2010 року була прийнята на баланс АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року, який був укладений з ОСОБА_1 в сумі:
-104 300,00 доларів США - заборгованість за кредитом,
-17 823,46 доларів США - нараховані відсотки за користування кредитом.
 З 01.07.2010 року АТ «Дельта Банк», як новий кредитор, відповідно до умов Кредитного договору № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року, нараховує відсотки за користування кредитом.
 Станом на 26.03.2018 року заборгованість за Кредитним договором № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року (позичальник ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 ) становить 5 009 714,07 грн. 
       В ході проведення ліквідаційної процедури АТ «Дельта Банк» співробітниками Банку було виявлено факт вилучення обтяження та зміну власника Предмету іпотеки.
 Згідно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 787312106 від 24.01.2017 року АТ «Дельта Банк» стало відомо, що: 08.07.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В. вилучено обтяження Предмету іпотеки у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідно на підставі Заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.03.2010 року по справі № 2-894/10:
- тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7911870, зареєстровано 15.10.2008 року, підстава обтяження - іпотечний договір, 4625, 15.10.2008 року, ПН ХМНО Слоневська Д.В., об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: НОМЕР_3 , власник ОСОБА_1 , змінено - 08.07.2010 року, тип змін - вилучення обтяження.
- тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7912187, зареєстровано 15.10.2008 року, підстава обтяження - іпотечний договір, 4625, 15.10.2008 року, ПН ХМНО Слоневська Д.В., об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: НОМЕР_3 , власник ОСОБА_1 , змінено - 08.07.2010 року, тип змін - вилучення обтяження.
Вилучення обтяження відбулось на підставі Заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.03.2010 року по справі № 2-894/10.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14.02.2012 року по справі № 2-894/10, провадження № 22-ц/2090/553/2012 апеляційна скарга АТ «Дельта Банк» задоволена частково, заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від «18» березня 2010 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», в особі Харківської філії банку, про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки, визнання протиправними дії та відшкодування моральної шкоди відмовлено в повному обсязі.
          15.10.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ОСОБА_2 (номер запису про право власності 16907638) на предмет іпотеки (квартиру, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна 1055250663101) на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Харченко Тетяною Павлівною 15.10.2016 року р. № 1230.
Позивач АТ «Дельта Банк» надав Письмові пояснення щодо початку перебігу строку позовної давності з додатками від 28.01.2020 року. Копії Письмових пояснень щодо початку перебігу строку позовної давності з додатками були вручені представникам відповідачів 28.01.2020 року. Позивач вважає, що строк позовної давності за його вимогами почав перебіг 25.01.2017 року. 24.01.2017 року була отримана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна,  з якою йому стало відомо про вилучення обтяжень. 
На підставі вищевикладеного ПАТ «Дельта банк» просив суд:
 1. Відновити за АТ «Дельта Банк» право іпотекодержателя за Іпотечним договором № 810-006/Zфквіn-08 від 15 вересня 2008 року, посвідченим нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., зареєстрований в Реєстрі за № 4625 шляхом поновлення з моменту вчинення первинних записів (15.09.2008 року) записів про обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно, а саме:
- тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7911870, зареєстровано 15.09.2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 : 24664320, 
- тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7912187, зареєстровано 15.09.2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: НОМЕР_3 .
 2. Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасувати запис про державну реєстрацію прав від 08.07.2010 року про вилучення обтяження:
- тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7911870, зареєстровано 15.09.2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: НОМЕР_3 . 
 3. Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасувати запис про державну реєстрацію прав від 08.07.2010 року про вилучення обтяження:
- тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7912187, зареєстровано 15.09.2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: НОМЕР_3 .
 4. Поширити статус іпотекодавця за Іпотечним договором № 810-006/Zфквіn-08 від 15 вересня 2008 року, посвідченим нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., зареєстрований в Реєстрі за № 4625 на ОСОБА_2 .
Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 січня 2020 рокупозовні вимоги задоволено.
Відновлено за AT « Дельта Банк» право іпотекодержателя за Іпотечним договором № 810-006/2фквіп-08 від 15 вересня 2008 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., зареєстрований в Реєстрі за № 4625 шляхом поновлення з моменту вчинення первинних записів (15 вересня2008 року) записів про обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно, а саме: Тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7911870, зареєстровано 15 вересня 2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 : 24664320, Тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7912187, зареєстровано 15.09.2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: 24664320.
Внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасувати запис про державну реєстрацію прав від 08.07.2010 року про вилучення обтяження:
- Тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7911870, зареєстровано 15 вересня 2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: 24664320.
Внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасувати запис про державну реєстрацію прав від 08.07.20'10 року про вилучення обтяжень : тип обтяжень - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7912187, зареєстровано 15 вересня 2008 року, об`єкт обтяження - двокімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН 24664320.
Поширено статус іпотекодавця за Іпотечним договором № 810-006/гфквіп-08 від 15 вересня 2008 року, посвідченого нотаріального приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., зареєстрований в реєстрі № 4625 на ОСОБА_2 .
В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі внаслідок спливу позовної давності, про застосування якої було заявлено в суді першої інстанції. Вирішити питання щодо судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мали значення для справи, які суд поважав доведеними, висновки суду не відповідають матеріалам справи, а тому рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову повністю та застосуванні позовної давності. Суд першої інстанції відмовляючи у застосуванні спливу позовної давності помилково вважав, що позивач дізнався про порушення свого права іпотекодержателя права іпотекодержателя лише на підставі витягу з відповідного реєстру від 24.01.2017.
ОСОБА_2 також вказав, що з 15.10.2016р. на підставі нотаріально посвідченого договору дарування він є власником квартири АДРЕСА_2 . При укладанні даного договору дарування відсутність зареєстрованих у встановленому порядку заборон, арештів, іпотеки та інших речових прав була перевірена нотаріусом за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки №№ 70546759, 70546720 від 15.10.2018р), про що відображено відповідно у договорі дарування. Посилаючись на передбачені у ст. 321 ЦК України гарантії не порушення права власності просив задовольнити його скаргу.
Вважає, що норми ст.17 ч.1, ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у даному випадку не застосовуються і суд помилково на них послався, оскільки він придбав квартиру, яка була предметом іпотеки, на підставі договору дарування, укладеного з гр. ОСОБА_4 , яка не є іпотекодавцем по іпотечному договору від 15.09.2008р., на який посилається суд у своєму рішенні.
Зазначив, що позивачу було відомо про порушення його прав іпотекодержателя не пізніше дати звернення з апеляційною скаргою, 12.05.2011, на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.03.2010р., яким було зобов`язано приватного нотаріуса Слоневську Д.В. виключити з реєстру іпотек та заборони відчуження запис про іпотек, укладений 15.09.2008р. між ОСОБА_1  та ТОВ «Укрпромбанк» на двокімнатну квартиру, загально площею 58, 1 кв.м., яка розташована за адресою:  АДРЕСА_1  та належала  ОСОБА_1 . Саме з цього моменту починається перебіг позовної давності. Звернувся ПАТ «Дельта Банк» до суду по цій справі 26.03.2018р., за спливом більше 6 років 10 місяців, тому трирічний строк позовної давності стосовно вимог Позивача, про є предметом розгляду даної справи, сплив. 
Заперечує, що надана до суду позивачем Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 787312106 від 24.01.2017р. та Протокол № 175 від 07.04.2017р. засідання робочої комісії щодо додаткової перевірки в частині відображення в обліку АБС «Б2» заставного майна, створеної відповідно до наказу Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію AT «Дельта Банк» № 581-Л від 03.10.2016р. - є доказами того, що ПАТ «Дельта Банк» дізнався про своє порушене право саме 24.01.2017р. Вказані документи свідчать лише про те, що позивач у 2017 році у черговий раз додатково поцікавився про стан заставного майна. До цього моменту з 12.05.2011р. ПАТ «Дельта Банк» не цікавився станом заставного майна, що було підтверджено у судовому засіданні представником Позивача. Наданий представником банку Протокол № 175 від 03.10.2016р. є підтвердженням лише проведення перевірки обліку заставного майна з великим запізненням.
Вважає, що відсутність контролю за станом заставного майна з боку ПАТ «Дельта Банк», не є поважною причиною щодо пропуску ними строку позовної давності.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі також вказала, що відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №2-894/10 від 18.03.2010 у зв`язку з визнанням основного зобов`язання недійсним у відповідності до ст.17 Закону України «Про іпотеку» було припинено договір іпотеки квартири АДРЕСА_2 , як похідного від основного зобов`язання, яке було припинено.
Вказав, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №2-894/10 від 18.03.2010 року не передбачало визнання недійсним іпотечного договору, тому скасування цього рішення судом апеляційної інстанції у 2012 році не відновлює іпотеку. 
Відповідні записи про припинення іпотеки та обтяження були внесені до Державного реєстру речових прав Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. 08.07.2010 року, про що дізнався позивач, що пояснює причину апеляційного оскарження згаданого рішення суду першої інстанції про визнання недійсними кредитних договорів, забезпеченими іпотекою та підтверджує дату, з якої позивач дізнався про порушення своїх прав іпотекодержателя. Зазначила, що відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області 14.02.2012 року було відновлено кредитний договір №810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року. Але в зв`язку з тим, відновлення вказаного Кредитного договору не відновлює автоматично іпотеку вищевказаної квартири АДРЕСА_3 , ТОВ «Український промисловий банк», або його правонаступник повинні були звернутися до суду з вимогою про відновлення іпотеки у термін три роки після порушення права. Таким чином право на відновлення записів про іпотеку та заборону на відчуження вказаної квартири з`явилося у Позивача з дати ухвалення згаданого рішення судом першої інстанції 14.02.2012 року, тому строк позовної давності за вказаним правом сплив 14.02.2015 року. 
Послалась на правовий висновок Верховного суду України викладений у постанові 05.07.2017 року № 6-3116цс16 щодо перебігу строку позовної давності при зверненні стягнення на предмет іпотеки після отримання боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.
Вважає, що висновки суду про автоматичне поновлення обтяження предмета іпотеки не відбувається внаслідок того, що після вилучення цього обтяження на підставі згаданого рішення суду першої інстанції приватним нотаріусом Слоневською Д.В. 08.07.2010 згодом 07.02.2012 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартира була продана гр. ОСОБА_3 згідно ст.38 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержателем. Відповідач ОСОБА_2 отримав квартиру на абсолютно законних підставах, без будь-яких обмежень та обтяжень.
       У письмових відзивах на апеляційні скарги представник ПАТ «Дельта Банк» просив апеляційні скарги  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – залишити без задоволення, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року - залишити без змін, оскільки суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні у судовому засіданні, а також вірно застосував норми права до спірних правовідносин. Доводи скарг за своїм змістом є тими запереченнями проти позову, які вже були перевірені судом та їм було надано належну оцінку. У мотивувальній частині рішення суд першої інстанції зазначив фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; надана обґрунтована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, які мають юридичне значення по справі, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких звернувся позивач; мотиви застосування норм права. 
       На обґрунтування вказав, що суд правильно встановив, що передбачених у ст. 17 Закону України «Про іпотеку» підстав припинення іпотеки немає, враховуючи заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року станом на 26.03.2018 року у сумі 5 009 714,07 грн. У разі переходу права власності на предмет іпотеки до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження майна іпотекою, і ця особа набуває статус іпотекодавця за іпотечним договором, що передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку».
Вказав, що за результатами розгляду заяв відповідачів про застосування позовної давності, суд зробив законний та обґрунтований висновок, що AT «Дельта Банк» дізнався про факт вилучення обтяжень 24.01.2017 року з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 787312106 від 24.01.2017 року. Жодних доказів на підтвердження обставини обізнаності AT «Дельта Банк» про припинення зазначених обтяжень раніше 24.01.2017 року відповідачі не надали. Таким чином строк позовної давності почав перебіг 25.01.2017 року та на час подання позовної заяви - 26.03.2018 року не сплив. Підстав для застосування позовної давності немає, отже позов підлягає задоволенню.
Також послався на те, що відновлення прав іпотекодержателя на підставі оскарженого рішення суду має відбуватися відповідно до приписів Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05 грудня 2019 року № 340-ІХ, який набрав чинності 16.01.2020, - в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом, тобто відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" – шляхом внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію прав, раніше скасованих за рішенням суду. 

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи. 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення апелянтів - відповідачів та їх представників, за відсутності інших учасників судового справи, належним чином повідомлених про її розгляд, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності згідно положень ст.ст. 131, 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам оскаржене рішення суду у повній мірі відповідає. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у разі скасування судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. оскільки відпала підстава виключення цього запису тому дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису у Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі скасованого рішення суду. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису до Державного реєстру іпотек. Відтак ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, ст. 204 ЦК України, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек. До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 27 травня 2015 року по справі № 6-332цс15 щодо збереження обтяження іпотекою внаслідок скасування рішення суду про виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження цього майна іпотекою та про поширення на власника предмету іпотеки відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» статусу іпотекодавця за іпотечним договором. При цьому суд першої інстанції вважав, що строк позовної давності на день звернення до суду з позовам не сплив, оскільки позивач дізнався про порушення свого права іпотекодержателя з відповідного реєстрів речових прав на нерухоме майно та іпотек, заборон відчуження у січні-квітні 2017 року.
Суд апеляційної інстанції у цілому погоджується з таким висновком суду.
Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. (частини перша статті 598 ЦК України).
Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).
За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»).
Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»).
       У разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку»). 
Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових прав та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовані нормами Закону України «Про державну реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності; право власності на об`єкт незавершеного будівництва; заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 вищезазначеного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.
За таких умов у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, оскільки відпала підстава виключення цього запису.
Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.
Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Відтак ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах   від 05 травня 2017 року у справі 6-1534цс16, та від 27 травня 2015 року по справі № 6-332цс15 який суд першої інстанції обґрунтовано за аналогічних обставин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України застосував у цій справі. 
Тому колегія суддів за безпідставністю відхиляє доводи скарги про те, що у даній справи правила ст.ст. 17, 23 Закону України «Про іпотеку» не застосовуються. 
Судовим розглядом встановлено, що 15 вересня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено 2 кредитних договори, а саме:
- Кредитний договір № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 105 000 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 14 вересня 2033 року.
- Кредитний договір № 811-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року, майнові права за яким не придбавалися АТ «Дельта Банк».
В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між сторонами було укладено Іпотечний договір № 810-006/Zфквіn-08 від 15 вересня 2008 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., зареєстрований в Реєстрі за № 4625. 15 вересня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., накладена заборона на відчуження зазначеної в договорі квартири до припинення дії чи розірвання договору іпотеки, зареєстровано в Реєстрі за № 4626.
 Предметом іпотеки за Іпотечним договором є нерухоме майно: 2-кімнатна квартира, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Предмет іпотеки належав Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2008 року, що посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В., зареєстрований в Реєстрі за № 4622, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 3135125, згідно Витягу з державного реєстру правочинів за номером 6509871 від 15.09.2008 року.
  У зв`язку з укладення Іпотечного договору:
- в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано обтяження: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7911870, зареєстровано 15.09.2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 : 24664320, 
- в Державному реєстрі іпотек було зареєстровано обтяження: тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7912187, зареєстровано 15.09.2008 року, об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: 24664320. 
  30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», згідно якого, АТ «Дельта Банк» набув прав вимоги за кредитним договором № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року та за Іпотечним договором № 810-006/Zфквіn-08 від 15.09.2008 року, укладеними ОСОБА_1 з ТОВ «Укрпромбанк». 
01.07.2010 року була прийнята на баланс АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року, який був укладений з ОСОБА_1 в сумі:
-104 300,00 доларів США - заборгованість за кредитом,
-17 823,46 доларів США - нараховані відсотки за користування кредитом.
 З 01.07.2010 року АТ «Дельта Банк», як новий кредитор, відповідно до умов Кредитного договору № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року, нараховує відсотки за користування кредитом.
 Станом на 26.03.2018 року заборгованість за Кредитним договором № 810-006/ФКВ-08 від 15.09.2008 року (позичальник ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 ) становить 5 009 714,07 грн. 
       В ході проведення ліквідаційної процедури АТ «Дельта Банк» співробітниками Банку було виявлено факт вилучення обтяження та зміну власника Предмету іпотеки.
 Згідно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 787312106 від 24.01.2017 року АТ «Дельта Банк» стало відомо, що: 08.07.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д.В. вилучено обтяження Предмету іпотеки у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідно на підставі Заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.03.2010 року по справі № 2-894/10:
- тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7911870, зареєстровано 15.10.2008 року, підстава обтяження - іпотечний договір, 4625, 15.10.2008 року, ПН ХМНО Слоневська Д.В., об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: НОМЕР_3 , власник ОСОБА_1 , змінено - 08.07.2010 року, тип змін - вилучення обтяження.
- тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7912187, зареєстровано 15.10.2008 року, підстава обтяження - іпотечний договір, 4625, 15.10.2008 року, ПН ХМНО Слоневська Д.В., об`єкт обтяження - 2 кімнатна квартира, АДРЕСА_1 , номер РПВН: НОМЕР_3 , власник ОСОБА_1 , змінено - 08.07.2010 року, тип змін - вилучення обтяження.
Вилучення обтяження відбулось на підставі заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.03.2010 року по справі № 2-894/10.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14.02.2012 року по справі № 2-894/10, провадження № 22-ц/2090/553/2012 апеляційна скарга АТ «Дельта Банк» задоволена частково, заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від «18» березня 2010 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», в особі Харківської філії банку, про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки, визнання протиправними дії та відшкодування моральної шкоди відмовлено в повному обсязі.
          15.10.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ОСОБА_2 (номер запису про право власності 16907638) на предмет іпотеки (квартиру, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна 1055250663101) на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Харченко Тетяною Павлівною 15.10.2016 року р. № 1230.
Позивач АТ «Дельта Банк» надав Письмові пояснення щодо початку перебігу строку позовної давності з додатками від 28.01.2020 року. Копії Письмових пояснень щодо початку перебігу строку позовної давності з додатками були вручені представникам відповідачів 28.01.2020 року. Позивач вважає, що строк позовної давності за його вимогами почав перебіг 25.01.2017 року. 24.01.2017 року була отримана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна,  з якою йому стало відомо про вилучення обтяжень. 
На час укладення угоди квартира під забороною відчуження не перебувала, оскільки відомості щодо цього з Державного реєстру іпотек були виключені на підставі заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2010 року, яке згодом було скасовано згаданим рішенням суду апеляційної інстанції.
Посилання у апеляційних скаргах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на те, що необхідно застосувати наслідки строку позовної давності є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Частинами 1 та 2 статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
За змістом ст. 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає у можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Спливу позовної давності як підстави для припинення зобов`язання норми глави 50 «Припинення зобов`язання» ЦК України не передбачає. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.
Підстави припинення застави визначені у статті 28 Закону України «Про заставу» відповідно до якої застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; а разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом. Таким чином, вказаною нормою не передбачено такої підстави для припинення застави як сплив позовної давності до основної чи додаткової вимоги кредитора за основним зобов`язанням. 
До такого правового висновку щодо застосування норм матеріального права щодо припинення договору застави дійшов Верховний Суд у постанові від 11.09.2019 у справі № 201/13602/16-ц, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має застосування у цій справі, де вирішено аналогічне питання щодо припинення договору застави нерухомого майна – іпотеки. 
Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» також не містить такої підстави для припинення іпотеки як сплив позовної давності у разі спливу позовної давності.
Сплив позовної давності має юридичне значення лише для права іпотекодержателя у судовому порядку звернути стягнення на предмет іпотеки.
Оскільки забезпечувальне право іпотеки має триваючий характер та з урахуванням наведеної правової позиції касаційного суду позовна даність у даному спорі, який не стосується звернення стягнення на іпотечне майно, - не застосовується. Тому колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу доводи скарги, за їх безпідставністю.
Таким чином, оскільки суд першої інстанції в цілому ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
В контексті правил ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, п. 1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції 
постановив:
Апеляційні скарги  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року–залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 15 червня 2020 року.

Головуючий                                                                                В.Б. Яцина.

Судді                                                                                             І.В.Бурлака.

                                                                                                                                                                                                                                                                                       А.В.Котелевець