ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2020 р.           Справа№ 927/919/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Ткаченка Б.О. 
          Суліма  В.В. 
 
секретар судового засідання - Нікітенко А.В.
за участю представників:
від стягувача: не з`явились
від боржника: адвокат Федоровська І.О.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича
на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020
у справі № 927/919/19 (суддя Моцьор В.В.)
за позовом Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича,
до відповідача Фермерського господарства "Північ Агро",
про стягнення 432 429,90 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19 заяву Фермерського господарства "Північ Агро" № 18 від 12.02.2020 про відстрочення виконання судового рішення у справі № 927/919/19 задоволено частково, відстрочено на чотири місяці строком до 24.06.2020 виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.01.2020 у справі № 927/919/19 в частині стягнення з Фермерського господарства "Північ Агро" на користь Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича 366 088,00 грн. заборгованості по орендній платі, 15 097,88 грн. пені та 5 717,78 грн. судового збору.
Не погоджуючись із винесеною ухвалою місцевого господарського суду, Фізична особа - підприємець Авраменка Володимира Петровича звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить: 1) апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича прийняти до розгляду; 2) апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19 про відстрочення рішення суду; 3) справу розглянути у відсутність представника стягувача.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.
Скаржник вказує на те, що обставини щодо важкого стану, в розумінні ст. 331 ГПК України, не є тими виключними обставинами, які б надавали підстави відстрочки виконання рішення суду, адже їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб`єкта господарювання відповідача.
На думку скаржника, боржником не доведено, що вказані у заяві обставини були утворені з об`єктивних та незалежних від нього обставин. Посилання на наявність дебіторської заборгованості перед боржником, як це зазначено в ухвалі першої інстанції підтверджується звітом суб`єкта малого підприємництва на суму 5 280 604,31 грн., як можливість погашення заборгованості перед ФОП Авраменко, також не заслуговує уваги з тих підстав, що боржником не надано доказів про те, що ним вживались дії по стягненню даної дебіторської заборгованості, а саме не надані копії позовних заяв про стягнення заборгованості з підприємств, які є боржниками ФГ "Північ Агро", прийнятих судом до провадження позовних заяв, рішень судів про стягнення з контрагентів боржника певних сум. Більше того, приймаючи до уваги той факт, що у боржника наявна дебіторська заборгованість, як факт того, що при відстроченні виконання рішення, боржник буде приймати заходи для стягнення дебіторської заборгованості та перерахування грошових коштів для виконання відстроченого судового рішення, судом не перевірено в яких саме контрагентів є заборгованість перед ФГ "Північ Агро" та чи не є ці особи пов`язаними в розумінні Податкового кодексу України.
Скаржник зазначає,що судом першої інстанції при розгляді заяви боржника не врахована відсутність згоди стягувача для надання відстрочки виконання рішення та не перевірена та не врахована ступінь вини боржника у виникненні спору.
Згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №  215, від 20.03.2020 № 242, від 25.03.2020 № 239, від 29.03.2020 № 241, від 02.04.2020 № 255, від 22.04.2020 № 291, від 04.05.2020 № 343), продовжено запроваджений карантин в Україні через спалах у світі коронавірусу COVID-19 до 22 травня 2020 року та запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України.
Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 927/919/19  передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19 залишено без руху, надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги.
Наказом Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2020 №  199-В надано головуючому судді Гаврилюку О.М. частину щорічної основної відпустки тривалістю 15 календарних днів, з 10.04.2020 по 25.04.2020.
Відповідно до підпункту 3 пункту 11 розділу І Закону України  "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X   Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:
"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".
Скаржником надано докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2 881,50 грн., шляхом подання відповідної заяви.
Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.
Враховуючи вищенаведене, відповідно до вимог статті 262 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів визначилась про можливість відкриття апеляційного провадження у справі № 927/919/19.  
Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.
Суддя-доповідач доповів колегії суддів про закінчення проведення підготовчих дій та про необхідність призначення справи до розгляду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19. Закінчено проведення підготовчих дій. Призначено апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19 до розгляду у судовому засіданні 28.05.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 послаблені карантинні обмеження. 
Представник боржника у судовому засіданні 28.05.2020 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19 залишити без змін.
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали оскарження, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників боржника, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.01.2020 у справі № 927/919/19 позов Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича задоволено частково та стягнуто з Фермерського господарства "Північ Агро" на користь Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича 366 088,00 грн. заборгованості з орендної плати, 15 097,88 грн. пені та 5 717,78 грн. судового збору.
06.02.2020 на примусове виконання вказаного вище судового рішення було видано відповідний наказ.
13.02.2020 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява  Фермерського господарства "Північ Агро" № 18 від 12.02.2020 про відстрочення виконання судового рішення, згідно із якою заявник просить відстрочити виконання судового рішення у справі 927/919/19 строком на вісім місяців з моменту ухвалення відповідної ухвали.
В обґрунтування заяви боржник посилається на скрутне фінансове  становище, що не дозволяє одразу сплатити всю суму боргу, проте має намір повністю та добровільно погасити заборгованість.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19 заяву Фермерського господарства "Північ Агро" № 18 від 12.02.2020 про відстрочення виконання судового рішення у справі № 927/919/19 задоволено частково, відстрочено на чотири місяці строком до 24.06.2020 виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.01.2020 у справі № 927/919/19 в частині стягнення з Фермерського господарства "Північ Агро" на користь Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича 366 088,00 грн. заборгованості по орендній платі, 15 097,88 грн. пені та 5 717,78 грн. судового збору.
Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Частинами 3-5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Так судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування заяви боржник посилається на наступне.
Боржник посилається на те, що ФГ "Північ Агро" є виробником товарної сільськогосподарської продукції, надходження коштів від реалізації виробленої сільськогосподарської продукції є сезонним. Внаслідок тяжкого збігу обставин підприємство знаходиться у важкому фінансовому становищі, одномоментне виконання рішення господарського суду у даній справі паралізує господарську діяльність підприємства. Відстрочення виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 14.01.2020 у справі № 927/919/19 забезпечить належне функціонування підприємства і, як наслідок, планове виконання судового рішення на користь стягувача.
Боржник зазначає, що на сьогоднішній день, ФГ "Північ Агро" не має такої можливості негайно виконати рішення Господарського суду Чернігівської області через скрутне фінансове становище підприємства та загрозу банкрутства внаслідок обставин виняткового характеру, які полягають у збитковості діяльності ФГ "Північ Агро", що підтверджується фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва станом на 31.12.2019 та звітом про фінансові результати за 2019 рік.
Також, боржник вказує, що на фінансовий стан ФГ "Північ Агро" впливають соціальні та економічні потрясіння в державі, а саме значні коливання курсу валют у 2019 році, оскільки більшість договорів мають прив`язку до курсу валют. Як приклад, заявник зазначає, що на момент укладання Договору поставки № 1133/20/2 між МПП ФІРМА "ЕРІДОН" та ФГ "Північ Агро" (18.06.2019), курс долара США до гривні становив 2700 гривень за 100 дол. США, що підтверджується Динамікою курсу долара США до гривні. На момент виконання Договору курс долара США до гривні становив 2300 гривень за 100 доларів США, що підтверджується Динамікою курсу долара США до гривні. Внаслідок чого ФГ "Північ Агро" понесло значні втрати.
У ФГ "Північ Агро" є в наявності значна заборгованість перед банком за укладеним кредитним договором, що підтверджується Довідкою щодо заборгованості ФГ "Північ Агро"  перед АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК" від 09.01.2020 на суму 10720137,21грн та за податковими зобов`язаннями, що підтверджується Рішенням про опис майна у податкову заставу прийнятим ДФС України ГУ ДПС у Чернігівській області від 17.12.2019 №230/10/25-01-51-07-22, Рішенням про опис майна у податкову заставу прийнятим ДФС України ГУ ДФС у Чернігівській області Ніжинське управління від 04.06.2019 №124/25-01-51-07-22.
Згідно з Фінансовим звітом малого підприємства ФГ "Північ Агро" станом на 31.12.2019 заборгованість по заробітній платі становить 112 470,57грн, фінансовий результат до оподаткування від`ємний та становить - 955 900,00грн, що підтверджує збитковість підприємства.
Однак, боржник зазначає, що у ФГ "Північ Агро" є в наявності дебіторська заборгованість контрагентів перед останнім у загальній сумі 5 280 604,31 грн., що підтверджується фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва станом на 31.12.2019 та бухгалтерською довідкою №  1 від 03.02.2020 по підприємству, стягнення якої дозволить виконати рішення через вісім місяців.
Також, з метою отримання доходу, ФГ "Північ Агро" було посіяно озиму пшеницю в кількості 560,1 га та підготовлено грунт під посіви ярових культур в кількості 2820,73 га, дане підтверджується Звітом про площі та валові збори с/г культур станом на 01.12.2019 (форма №29-сг (річна), а також для проведення посівних робіт вже закуплено насіння, добрива та засоби захисту рослин на суму 16 087 898,89 гривень за договорами, що передбачають Товарний кредит з такими підприємствами як: МПП фірма "ЕРІДОН", ТОВ "АГРО ПРЕСТИЖ ГАРАНТ", ТОВ "АДАМА", ТОВ "АГРОСЕМ". Реалізація вирощеної продукції надасть можливість виконати рішення Господарського суду Чернігівської області через вісім місяців.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що вказані вище дії свідчать про вжиття ФГ "Північ Агро" заходів для отримання коштів, достатніх для виконання рішення суду та уникнення банкрутства фермерського господарства.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.
Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Частино 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського кодексу України).
Слід зазначити також, що подальше ухилення відповідача від сплати заборгованості суттєво зачіпає інтереси позивача і завдає йому істотної, в тому числі й матеріальної шкоди.
Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України прямо передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, тобто відсутність у боржника грошових коштів не є обставиною, яка може слугувати підставою для невиконання зобов`язання по оплаті.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).
Отже, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.
Господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.
Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.
Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.
Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не ухиляється від виконання рішення суду, має намір добровільно виконати рішення суду, а обставини в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду обґрунтовані та такі, що дійсно ускладнюють виконання судового рішення.
Варто зазначити, що передбачені ст. 331 Господарського процесуального кодексу України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на розстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов власне для подальшого виконання рішення суду, покращення власного фінансового стану, виконання своїх зобов`язань як перед стягувачем, так і перед боржником. В даному випадку судом першої інстанції були враховані інтереси обох сторін, а тому відстрочення виконання рішення надасть боржнику можливість належним чином виконати рішення суду на користь позивача.
За таких обставин, зважаючи на встановлені факти та обставини, які підтверджують ускладнення виконання рішення відповідачем, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи фінансовий стан відповідача, з метою недопущення погіршення економічної ситуації підприємства відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19.
Вказане вище узгоджується з практикою Верховного суду, викладеною, зокрема, у постанові від 15.06.2018 у справі №917/138/16.
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.
Слід зазначити, що нормами ГПК України не передбачено обов`язковість наявності згоди стягувача при вирішенні питання про відстрочення виконання рішення.
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
З огляду на вищевикладене, правові підстави для скасування ухвали Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19 та для задоволення апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича, відсутні.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Скаржником у апеляційній скарзі не наведено порушень норм процесуального права, передбачених ч. 3 ст. 277 ГПК України, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі №  927/919/19.
Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.  
За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність підстав для задоволення заяви Фермерського господарства «Північ Агро» № 18 від 12.02.2020 про відстрочення виконання судового рішення у справі № 927/919/19, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.
З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Фізичну особу - підприємця Авраменка Володимира Петровича, згідно із ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284, 331 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Авраменка Володимира Петровича на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 у справі № 927/919/19 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Фізичну особу - підприємця Авраменка Володимира Петровича.
4. Справу № 927/919/19 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

          Повний текст постанови складено 02.06.2020.

          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.    

Головуючий суддя                                                            О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                Б.О. Ткаченко

                                                                                В.В. Сулім