П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  822/2207/16 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Польовий О.Л.  
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
01 квітня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року  (прийняте у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (далі - третя особа) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач 08.11.2016 звернулась із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 №458-13.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2016 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Ярмолинецького відділення Кам`янець-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Хмельницькій області від 29.06.2016 №458-13.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017  скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2016, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 17.07.2019  скасував постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2016 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду  від 09.12.2019 в задоволенні  позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов  задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано ту обставину, що фактичний середньорічний пробіг автомобіля (об`єкта оподаткування) є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, а тому середньоринкова вартість такого автомобіля зменшується.
У поданому до суду відзиві відповідач зазначив, що згідно з даними Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, які надіслані на вимогу суду (Лист № 2432-03/179 від 18.11.2018) середньоринкова вартість транспортного засобу  позивача  INFINITI QX80 2013 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 5552 куб. см. становить 1190315,25 грн., а тому зазначений автомобіль є об`єктом та базою оподаткування, а позивач - платником транспортного податку у 2016 році.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну  скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Враховуючи, що  апеляційна скарга подана  на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене  в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження)  відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження  за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлені та неоспорені  сторонами такі обставини. 
У власності позивача - ОСОБА_1 перебуває автомобіль Infinity QX80, 2013 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 5552 куб.см.
Керуючись підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України, 29.06.2016 податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення №458-13, яким визначив позивачці суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн за 2016 рік.
Не погодившись із цим податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржила його до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення  суд першої інстанції дійшов висновку,  що спірне податкове повідомлення-рішення, яким позивачці визначена сума податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25000, 00 грн, прийняте відповідачем з дотриманням вимог ПК України.
Апеляційний суд погоджується з  висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII запроваджено новий місцевий податок, а саме - податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.
Згідно підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 цього Кодексу базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267.
Разом з цим, редакція підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, якою встановлено ознаки (характеристики) легкового автомобіля, наявність яких є умовою для віднесення його до об`єкта оподаткування транспортним податком, змінювалась.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII внесено зміни до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, які були чинними в період з 01.01.2016 по 31.12.2016.
За приписами абзацу першого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2016 по 31.12.2016) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Згідно пункту 10.2 статті 10 ПК України  місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
Підпунктами 12.3.2, 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Окрім цього, відповідно до пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Так, рішенням третьої сесії Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 25.12.2015 № 4.4 «Про встановлення ставок транспортного податку» встановлено умови сплати транспортного податку та затверджено його ставку відповідно до  статті 267 Податкового кодексу України.
При цьому, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII внесено зміни до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, якими визначено в якості об`єкта оподаткування транспортного податку легковий автомобіль не старше п`яти років, середньоринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-VIII станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. 
Отже, платником транспортного податку за базовий податковий період - 2016 рік є власник легкового автомобіля, середньоринкова вартість якого становить понад 1033500 грн. (1378 грн. х 750) та з року випуску якого минуло не більше п`яти років (включно).
Згідно  абзацу другого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Разом з тим методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, відповідно до положень пункту 2 якої (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного ППР) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною в пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.
Пунктом 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.
Відповідно до пункту 13 Методики Мінекономрозвитку відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66).
На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно з додатком 1 та додатком 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів. При цьому, технічний стан автомобіля відповідно до Методики не впливає на обрахунок середньоринкової вартості автомобіля.
Отже, виключно надана центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку (Мінекономрозвитку), інформація про визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля з урахуванням даних про його марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг, є підставою для висновку про наявність/відсутність підстав для віднесення такого транспортного засобу до об`єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році та, відповідно, прийняття органом доходів і зборів податкового повідомлення-рішення про визначення транспортного податку.
Так, на виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надало пояснення (№ 2432-03/179 від 18.11.2018), де зазначено, що середньоринкова вартість транспортного засобу позивача Infinity QX80, 2013 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 5552 куб.см становить 1190315,25 грн.
Відповідно до підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Згідно підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які б спростовували здійснений Мінекономрозвитку розрахунок вартості автомобіля, у тому числі невідповідності застосованих при розрахунку складових транспортного засобу, які впливають на коефіцієнт коригування ринкової вартості. Не встановлено й обставин звернення позивача до контролюючого органу для проведення звірки даних щодо об`єкта оподаткування, який перебуває у власності платника податку, у порядку підпункту 267.6.10 пункту 267.6 статті 267 ПК України, як наслідок, посилання позивача на відсутність у контролюючого органу достовірної інформації, необхідної для проведення розрахунку визначення вартості автомобіля, не є коректними.
До того ж підстави вважати, що надана Мінекономрозвитку інформація не стосується середньоринкової вартості автомобіля позивача, оскільки останім не враховано нормативний середньорічний пробіг 27000 км. про що стверджує позивач у апеляційній скарзі, відсутні.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення, яким позивачу визначена сума податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн, прийняте відповідачем з дотриманням вимог ПК України.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.