Справа № 428/7925/18 
Провадження № 22-ц/810/49/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року                        Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                        Назарової М.В.,
суддів:                                        Лозко Ю.П., Стахової Н.В., 
за участю секретаря                        Сінько А.І.
учасники справи: позивач – Приватне підприємство Агрофірма «Гончарівська», відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження, 
апеляційну скаргу ОСОБА_3 
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2019 року, ухваленого Сєвєродонецьким міським судом у складі: судді Кордюкової Ж.І. в приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за позовом Приватного підприємства Агрофірма «Гончарівська» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,
 в с т а н о в и в:
У липні 2018 року позивач Приватне підприємство Агрофірма «Гончарівська» звернулось до суду із вказаним позовом, який мотивувало тим, що 18 березня 2018 року в м. Сєвєродонецьку на автодорозі Р66 143 км + 876 м ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки OPEL Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , скоїв зіткнення з автомобілем марки Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є Приватне підприємство Агрофірма «Гончарівська», внаслідок чого належний позивачу автомобіль отримав пошкодження.
19 квітня 2018 року постановою Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ОСОБА_4 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно зі звітом № 21/03/2018А дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 21.03.2018 року про оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 агрофірма «Гончарівська», фактична вартість матеріального збитку склала 225499,00 грн з урахуванням ПДВ. 
Фактична вартість матеріального збитку відповідно до акту виконаних робіт № С1-002545 від 30.04.2018 року офіційного дилера Toyota ТОВ «АРТСІТІ» склала 237293,55 грн.
13 квітня 2018 року ПРАТ «Страхова компанія АСКО- Донбас Північний», де на момент скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача  ОСОБА_1  як власника транспортного засобу OPEL Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , було виплачено позивачу страхове відшкодування в межах страхового ліміту відповідальності на одного потерпілого за заподіяну майну шкоду в сумі 99500 грн.
Тому із посиланням як на правову підставу свого позову на ст. 1187, 1192, 1194 ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою, в сумі 137793,55 грн,  яка є різницею між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.
Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2019 року закрито провадження у цивільній справі № 428/7925/18 за позовом Приватного підприємства Агрофірма «Гончарівська» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2019 року позовні вимоги Приватного підприємства Агрофірма «Гончарівська» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства Агрофірма «Гончарівська» матеріальну шкоду в сумі 137793,55 грн, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2066,90 грн. 
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати оскаржуване рішення та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд в порушення принципу змагальності сторін прийняв сторону позивача, який не довів завдання йому шкоди в заявленому розмірі, а звіт № 21/03/2018А дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 21.03.2018 року не є належним, достатнім та допустимим доказом по справі, оскільки належним доказом є лише висновок автотоварознавчої експертизи, про проведення якої позивачем не заявлено; спеціаліст не попереджений про кримінальну відповідальність, викликає сумнів його кваліфікація, відповідачів не було запрошено (повідомлено) на проведення вказаного дослідження; як не може бути покладено в основу рішення і вартість виконаних робіт згідно акту від 30.04.2018 року, оскільки позивачем не доведено необхідність заміни частини деталей, зокрема, переднього бамперу, про пошкодження якого не зазначено працівниками поліції на момент ДТП; судом також не з`ясовано місцезнаходження замінених деталей та вузлів і не вирішено їх долю щодо передачі відповідачу.
У відзиві на апеляційну скаргу Приватне підприємство Агрофірма «Гончарівська», посилаючись на постанови Верховного Суду у справах № 753/21177/16-ц, № 6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року, зазначає, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повиннно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема звітом (актом) про оцінку майна, який відповідає Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортирних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, а розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 року головуючим у справі визначено суддю Назарову М.В.., склад колегії – Лозко Ю.П., Стахова Н.В. Апеляційне провадження по справі відкрито 30.01.2020 року, ухвалою суду від 07.02.2020 року справу призначено до апеляційного розгляду на 03.03.2020 року. У зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_5 у відпустці розгляду справи призначений на 24 березня 2020 року о 14.30 год. За заявою сторони відповідача розгляду справи, призначений на 14 квітня 2020 року о 14.30 год. не відбувся у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Стахової Н.В., розгляд справи, призначений на 05 травня 2020 року о 14.30 год. не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Стахової Н.В. на лікарняному та призначений на 16-ту 19 травня 2020 року.
В судове засіданні учасники справи, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом.
Частинами 1, 5 ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 18.03.2018 року в м. Сєвєродонецьку на автодорозі Р66 143 км + 876 м ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки OPEL Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем марки Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Власником автомобіля Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску, є позивач Приватне підприємство Агрофірма «Гончарівська», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 127).
Унаслідок ДТП транспортний засіб Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2  пошкоджено.
Власником автомобіля OPEL Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. 7).
Викликаними на місце ДТП працівниками поліції 18 березня 2018 року щодо порушника ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_5 № 032003 за ст. 124 КУпАП та схема місця ДТП (а.с. 10).
Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 квітня 2018 року ОСОБА_4  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема у порушенні п. 12.1. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 11).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника автомобіля ТЗ OPEL Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрована у ПРАТ «Страхова компанія АСКО- Донбас Північний» відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно полісу АМ № 2644782 12 лютого 2018 року строком дії до 11 лютого 2019 року (а.с. 9).
Згідно звіту № 21/03/2018А дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 21.03.2018 року про оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , власник агрофірма «Гончарівська», коефіцієнт фізичного зносу складає 0,00, виконаного оцінювачем ОСОБА_6 на підставі договору, укладеного з СК «АСКО ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ», матеріальний збиток, завданий власникові «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 225499,00 грн з урахуванням ПДВ (а.с. 12-14).
Згідно страхового акту № 202/18 ГО від 11 квітня 2018 року ПАТ «СК Аско-Донбас Північний» за наслідками розслідування настання страхового випадку за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності володільців транспортних засобів за договором страхування № АМ/2644782 від 11.02.2018 р., ДТП 18.03.2018 р., з урахуванням висновку спеціаліста по факту матеріальної шкоди та ліміту відповідальності страховика за договором страхування ОСГПО № АМ/2644782 від 11.02.2018 р., який складає 100000 грн, та франшизи за договором у розмірі 500,00 грн, сума страхового відшкодування складає 99500 грн (а.с. 15), яка сплачено ППА «Гончарівська» 13 квітня 2018 року (а.с. 17, 57).
Згідно Рахунку на оплату № 976 від 21 березня 2018 року постачальник ТОВ «АРТСІТІ», покупець – ПП Агрофірма «Гончарівська» вартість товарів (робіт, послуг) автомобіля Toyota LC 150 2.8 L WAGON AIT COMFORT JTEBR3F НОМЕР_6 НОМЕР_2 складає 244186,71 грн, у тому числі ПДВ – 40697,79 грн (а.с. 55).
Згідно Акту виконаних робіт № СІ-002545 від 30.04.2018 року офіційного дилеру Toyota щодо автомобілю позивача «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску, пробіг НОМЕР_7 км, вартість кузовного ремонту (заміна, фарбування, полірування бамперу переднього, крила П/Л, дверей П/Л та З ОСОБА_7 , заміна та фарбування петель дверей П/Л та З/ ОСОБА_8 , заміна підкрилка переднього лівого, підсилювача бамперу, решітки радіатора, накладки порогу Л, підніжки лівої, регулювання зазорів (двері/крила), шиномонтаж, балансування диски колісного П/Л-р/с, поворотного ОСОБА_9 тяги рульової, розвалу-сходження, регулювання світла фар з урахуванням ПДВ 237293,55 грн (а.с. 18).
На розрахунковий рахунок офіційного дилеру Toyota ТОВ «АРТСІТІ» 22 березня 2018 року позивачем перераховано як оплату за запасні частини згідно рахунку № 976 від 21.03.2018 року 100000 грн та 20 квітня 2018 року - 137293,55 грн (а.с. 19, 59).
Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції, враховуючи положення ст. 1188, 1192, 1194 ЦК України, виходив з того, що розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача Приватного підприємства Агрофірма «Гончарівська», розраховується, виходячи з вартості фактичних витрат позивача на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля за відрахуванням страхового відшкодування, та становить 137793,55 грн (237293,55 грн - 99500 грн = 137793,55 грн).
Такі висновки ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи, а помилкові доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Довід апеляційної скарги про недоведеність розміру завданої позивачу внаслідок пошкодження автомобіля шкоди є помилковим, оскільки за змістом частини першої статті 81 ЦПК України обов`язок доказування обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень покладається на кожну із сторін.
На підтвердження понесених витрат на ремонт автомобіля позивач надав докази, натомість відповідач не спростовував доведеність реально понесених позивачем витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу, що становить 237293,55 грн.
Наданий позивачем звіт № 21/03/2018А дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 21.03.2018 року про оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску, пробіг НОМЕР_8  км, строк експлуатації 1,25 рік, агрофірма «Гончарівська», коефіцієнт фізичного зносу складає 0,00, виконаний оцінювачем  ОСОБА_6 на підставі договору, укладеного з СК «АСКО ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» (а.с. 12-14), є належним доказом в розумінні вимог частини першої статті 77 ЦПК України, оскільки містить інформацію щодо предмету доказування.
Вказаний звіт складений особою, що є суб`єктом оціночної діяльності на підставі сертифікату № 715/16, виданого Фондом Державного Майна України від 23 вересня 2016 року, на підставі, зокрема Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів на підставі договору оцінювача зі страхувальником відповідальності власника транспортного засобу, яким під час ДТП керував відповідач, СК «АСКО ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ». 
З огляду на таку засаду цивільного процесу як змагальність сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, на виконання чого позивачем суду надано вищезазначені докази, і в даному випадку закон (частина третя статті 78 ЦПК України) не визначає виключного переліку засобів доказування, якими мають бути підтверджені обставини розміру завданої шкоди.
Тому аргументи скаржника про те, що лише висновок експерта є належним доказом на підтвердження завдання збитків власнику пошкодженого транспортного засобу, не заслуговують на увагу, оскільки під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, що доведено позивачем належними та допустимими доказами.
Натомість відповідач, заперечуючи проти наданих позивачем на підтвердження заявлених вимог доказів, не скористався своїм правом заявляти клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи та не надав доказів іншого розміру завданої шкоди.
Як не заслуговує на увагу і довід скарги про недоведеність позивачем необхідності заміни частини деталей, зокрема бамперу переднього, пошкодження якого не зазначено в матеріалі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.
Зі схеми місця ДТП від 18.03.2018 року, складеної працівниками національної поліції за участю відповідача ОСОБА_2 , вбачається, що автомобіль позивача під час ДТП зазнав пошкоджень передньої та лівої частини, оскільки зіткнення мало місце на його полосі руху з автомобілем під керуванням відповідача, який рухався у зустрічному напрямку, і в переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень ТЗ Toyota Land Cruiser зазначені: передній бампер, передня ліва протитуманна фара, передні ліве крило та ліві дверцята, задні ліві дверцята, ліва підніжка, пошкодження лівого колінного диску переднього, пошкодження лівої частини лакокрасочного покриття (а.с. 56).
Вказані видимі ушкодження автомобіля відповідають переліку пошкоджених запчастин, зазначених в протоколі огляду транспортного засобу, складеного оцінювачем ОСОБА_6 під час огляду транспортного засобу 21 березня 2018 року (а.с. 125), та у ремонтній калькуляції від 21.03.2018 року до Звіту № 21/03/2018А дослідження спеціаліста-автотоварознавця (а.с. 103-108), де насамперед, зазначеній і бампер передній.
Крім того, відповідно до рахунку на оплату ремонту № 976 від 21.03.2018 року між Приватним підприємством Агрофірмою «Гончарівська» як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТСІТІ» як постачальником позивачем проведено оплату робіт та запасних частин і матеріалів щодо ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 110).
Перелік запасних частин у вказаному рахунку на оплату відповідає Акту виконаних робіт № СІ-002545 від 30.04.2018 року офіційного дилеру Toyota щодо автомобілю позивача «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску, пробіг НОМЕР_7 км, в якому зазначено вартість кузовного ремонту (заміна, фарбування, полірування бамперу переднього, крила П/Л, дверей П/Л та З ОСОБА_7 , заміна та фарбування петель дверей П/Л та З ОСОБА_7 , заміна підкрилка переднього лівого, підсилювача бамперу, решітки радіатора, накладки порогу Л, підніжки лівої, регулювання зазорів (двері/крила), шиномонтаж, балансування диска колісного П/Л-р/с, поворотного кулака Л ОСОБА_10 тяги рульової, розвалу-сходження, регулювання світла фар з урахуванням ПДВ 237293,55 грн (а.с. 18).
У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).
Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобілю становить 0,00, суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача, та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, понесеним позивачем, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.
Як не заслуговує на увагу і не свідчить про незаконність рішення довід скарги про нез`ясування судом місцезнаходження замінених деталей та вузлів і невирішення їхньої долі щодо передачі відповідачу, оскільки вказане не є предметом доказування по справі та зазначене не передбачено діючим законодавством.
Доводи скаржника зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, який їх обґрунтовано спростував. 
Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення – без змін є ухвалення судом рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Тому скарга не підлягає задоволенню, а рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2019 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, цей строк продовжується на строк дії такого карантину.
Дата складення повного тексту постанови – 19 травня 2020 року.

Головуючий

Судді: