Ухвала
18 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 367/1449/15-ц
провадження № 61-17896св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
треті особи: Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області, садове товариство «Берізка», Управління Держземагентства у м. Буча Київської області,
особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3 , 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року у складі судді Мараєвої Н. Є., 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, садового товариства «Берізка», управління Держземагентства у м. Буча Київської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та особистою власністю.
Позовна заява мотивована тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , який розташований на території садового товариства «Берізка», а ОСОБА_2 є власником суміжного будинку АДРЕСА_1 .
Між її будинком та будинком відповідача по межі їхніх приватизованих земельних ділянок був встановлений паркан з металевої сітки. Між нею та відповідачем не було спору з приводу меж та користування належними їм земельними ділянками та будинками, однак з 2013 року після зведення відповідачем з родиною навісу до свого будинку на якому обладнали стік для дощової води прямо на її земельну ділянку, стали виникати спори.
У результаті того, що стічні води з навісу та будинку відповідача стікають на її земельну ділянку, вона проникає не лише до її колодязя з питною водою, але й до її будинку, що призводить до підвищення вологості стін та підлоги в будинку.
На підставі викладеного позивач просила суд зобов`язати відповідача в місячний строк перенести паркан, який був ним встановлений між земельними ділянками АДРЕСА_1 в бік його (своєї) земельної ділянки з АДРЕСА_1 на 1,09 метри і в тилу земельної ділянки в сторону своєї земельної ділянки на 1,39 метри відповідно до його державного акта на землю, звільнивши (повернувши) 0,0032 та моєї земельної ділянки відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21 серпня 2015 року № СЕ-1-1- 335/15; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 провести демонтаж або перебудову зведеної добудови (накриття) до будинку АДРЕСА_1 відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, в тому числі, шляхом зменшення ухилу площини (крутизни) накриття влаштування на ньому снігоуловлювачів та переобладнання системи організованого водовідведення атмосферних опадів з даного будинку, яка б забезпечувала належне організоване відведення атмосферних опадів з будівлі та унеможливлювала б їх стікання на територію її земельної ділянки під № 7 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2015 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_2 перенести паркан, який встановлений між земельними ділянками АДРЕСА_1 в бік своєї земельної ділянки з АДРЕСА_1 на 1,09 метри і в тилу земельної ділянки в сторону своєї ділянки на 1,39 метри відповідно до меж встановлених державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_2 та відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21 серпня 2015 року № СЕ-1-1335/15, звільнивши 0,0032 га земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_2 здійснити перебудову зведеної добудови (накриття) до будинку АДРЕСА_1 шляхом зменшення ухилу площини (крутизни) накриття, влаштування на ньому снігоуловлювачів та переобладнання системи організованого водовідведення атмосферних опадів з даного будинку, яка б забезпечувала належне організоване відведення атмосферних опадів з будівлі та унеможливлювала їх стікання на територію сусідньої земельної ділянки АДРЕСА_1 .
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8 000,00 грн.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, садового товариства «Берізка», Управління Держземагентства у м. Буча Київської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та особистою власністю.
У жовтні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції. 
30 жовтня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент подачі касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, садового товариства «Берізка», Управління Держземагентства у м. Буча Київської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та особистою власністю призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:	С. Ю. Мартєв  	
 	Є. В. Петров   В. М. Сімоненко