Справа № 759/5739/20                                                                                                 Головуючий у суді І інстанції Косик Л.Г.
Провадження № 33/824/2064/2020                                                                                                       Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130КУпАП

 
ПОСТАНОВА
 
27 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 27.04.2020 року щодо
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
в с т а н о в и в:
 
            Відповідно до постанови судді, 26.03.2020 року о 04 годині 10 хвилин  ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по вул. Ак. Булаховського 40 м. Києві, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає дійсності, вираження тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
 
Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 27.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
 
Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами.
 
У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді винесена 27.04.2020 року, а апеляційна скарга направлена до суду засобами поштового зв`язку 19.05.2020 року/а. с. 17/, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.
 
Одночасно з апеляційною скаргою, ОСОБА_1. заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду  міста Києва від 27.04.2020 року, яке мотивовано тим, що 07.05.2020 року він звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з заявою про видачу йому копії оскаржуваної постанови, однак, станом на день звернення з апеляційною скаргою копію вказаної постанови він не отримав через введення в країні карантину. Зазначає, що Законом України від 30.03.2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» передбачено, що на період дії карантину автоматично продовжується перебіг процесуальних строків, зокрема, й щодо апеляційного оскарження. 
 
Разом з тим, відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва 27.04.2020 року ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні та надавав пояснення /а. с. 9-10/.
 
Таким чином, апелянту було відомо про суть прийнятого оскаржуваного рішення та він міг його оскаржити у встановлений законом строк.
 
            Посилання апелянта на автоматичне продовження строків не може бути взято до уваги, оскільки Закон України від 30.03.2020 року №540-ІХ не містить положень, які стосуються КУпАП. 
 
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).
 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження та не зазначено аргументів його поновлення, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,
 
 п о с т а н о в и в:
 
Відмовити  ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 27.04.2020 року, а апеляційну скаргу, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала. 

 
      Суддя                                                                                                            О.М. Капічон