П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/2942/19	

Суддя першої інстанції: Самойлюк Г.П.
 Час  та місце ухвалення судового рішення « 16:52», м. Одеса
   Повний текст судового рішення складений 18.07.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Завод «Чорноморполіграфметал» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Завод «Чорноморполіграфметал» до Головного управління ДФС в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

14.05.2019р. приватне акціонерне товариство (надалі - ПАТ) «Завод «Чорноморполіграфметал» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про зобов`язання скласти висновок про повернення суми 2463671,64грн. з місцевого бюджету м.Одеси за платежем земельний податок за 2017 рік, як помилково сплачених коштів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2019р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач  подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про   задоволення позову.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи,  перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона  не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Завод «Чорноморполіграфметал» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2004р. №15561200000, перебуває на обліку як платник податків у Малиновській державній податковій інспекції Північного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області з 02.03.1994р. та займається наступними видами діяльності: код КВЕД 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення;
код КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; код КВЕД 38.32 відновлення відсортованих відходів (основний). /а.с.54-55/
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ПАТ «Завод «Чорноморполіграфметал» належить на праві приватної власності виробничий будинок загальною площею 31422,50кв.м. за адресою: м. Одеса , вул.Привозна, 1. /а.с.12-14/
Крім того, ПАТ «Завод «Чорноморполіграфметал» належить на праві постійного користування земельна ділянка розміром 5,6846га для експлуатації виробничої площадки заводу за адресою м. Одеса, вул. Привозна, 1, промисловий район «Застава-2», відповідно до рішень виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів від 23.03.1996р. №208, 07.09.1993р. №363. /а.с.15-18/
При цьому, рішенням виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів від 07.09.1993р. №363 надано ПАТ «Завод «Чорноморполіграфметал» земельну ділянку площею 303кв.м., у тимчасове користування строком до 3-х років (підпадала під розширення вул. Новікова, у відповідності до схеми промислового району «Застава-2»). /а.с.22/
З 1999р. Одеською міською радою не оформлялися договірні стосунки з позивачем стосовно оренди земельної ділянки площею 303кв.м. 
За користування вищезазначеними земельними ділянками позивач сплачував земельний податок, обчислений відповідно до витягу від 06.07.2006р. №290/М з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером 5110137300:25:006:0007. /а.с.19/
З 2011р. розрахунок плати за землю здійснювався позивачем на підставі довідки-витягу з технічної документації від 14.02.2011р. № 42/М про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м.Одеси. /а.с.21/
Рішенням Одеської міської ради від 29.06.2016р. за №756-УІІ затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси, яка застосовується з 01.01.2017р. /а.с.23/
17.01.2017р. ПАТ «Завод «Чорноморполіграфметал» подало до Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області заяву про надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 
Листом Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області від 18.01.2017р.                     №93/86-17 повідомлено ПАТ «Завод «Чорноморполіграфметал» про неможливість надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером 5110137300:25:006:0007, через відсутність відомостей щодо реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі (ДЗК). /а.с.24/
Як вбачається зі звітної податкової декларації ПАТ «Завод «Чорноморполіграфметал» з земельного податку за 2017 рік, поданої 17.02.2017р. до Малиновської ДПІ Північного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області, позивачем самостійно нараховано податку на суму 2463671,64грн., в тому числі за земельну ділянку площею 5,6846га, кадастровим номером 5110137300:25:006:0007, - 2455438,87грн.; за земельну ділянку площею 0,0303 га, кадастровий номер 5110137300:25:006:0008, -  8232,77грн. /а.с.25-29/
Листом відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області  від 27.04.2017р. №669/112-17 повідомлено  ПАТ «Завод «Чорноморполіграфметал» про те, що державна реєстрація земельної ділянки за адресою: м . Одеса, Застава-2, вул. Привозна, 1, згідно Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1052, не здійснювалась, поземельна книга не відкривалась, кадастровий номер не присвоювався. /а.с.30/
19.03.2019р. позивачем було подано до Малиновської ДПІ Північного управління у м.Одесі Головного управління ДФС в Одеській області уточнюючу декларацію з земельного податку за 2017 рік, якою нараховано до зменшення податкове зобов`язання на 2463671,64грн. Вищезазначена  декларація була прийнята контролюючим органом, про що свідчить Квитанція №2 із зазначенням «Пакет прийнято». /а.с.38-43/
Листом ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал» від 21.03.2019р. №24 звернулося до Головного управління ДФС в Одеській області із заявою про повернення на поточний рахунок підприємства, за рахунок місцевого бюджету помилково сплачених сум з податку на землю за 2017 рік, що становить 2463671,64грн. /а.с.45/
Листом Головного управління ДФС в Одеській області від 28.03.2019р. №6790/10/15-32-12-04-19 запропоновано ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал» надати інформацію (пояснення) щодо зменшення податкових зобов`язань за 2017-2019р.р. та їх документальні підтвердження. /а.с.46-48/
Листом ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал» від 08.04.2019р. №14 надано до Головного управління ДФС в Одеській області пояснення щодо зменшення податкового зобов`язання з земельного податку за 2017-2019р.р., зокрема, повідомлено про подання уточнюючих податкових декларацій з земельного податку за 2017-2018 роки.  /а.с.49-51/
Листом Головного управління ДФС в Одеській області від 22.05.2019р. №10900/10/15-32-51-06-06 повідомлено ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал» про те, що на підставі п.48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, уточнюючим деклараціям від 19.03.2019р. №9301018640, 04.09.2018р. №9186360424, звітній декларації 13.02.2019р. №9019662711 присвоєно статус «не визнано як податкова звітність». /а.с.69-73/
Згідно довідки ПАТ «Чорноморполіграфметал» від 08.05.2019р. №21 за 2017 рік позивачем сплачено земельний податок у розмірі 2463671,64грн. /а.с.53/
Не погоджуючись з бездіяльністю податкового органу щодо складання висновку про повернення суми 2463671,64грн. за платежем земельний податок за 2017 рік, з місцевого бюджету м. Одеси, як помилково сплачених коштів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо безпідставності позовних вимог виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (надалі                   - ПК України).
Статтею 43 ПК України визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та  статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному  пунктом 200-1.5  статті 200-1  цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
Отже, податковим законодавством передбачена можливість повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, за заявою такого платника податків протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, та у разі відсутності у нього податкового боргу.
Як вбачається з матеріалів справи, листом ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал» від 21.03.2019р. №24 звернулося до Головного управління ДФС в Одеській області із заявою про повернення на поточний рахунок підприємства, за рахунок місцевого бюджету помилково сплачені суми з податку на землю за 2017 рік, що становить 2463671,64грн. /а.с.45/
Згідно вищезазначеної заяви вбачається, що у зв`язку з помилковим визначенням податкового зобов`язання з земельного податку на 2017р. ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал»  перерахувало до місцевого бюджету кошти у розмірі 2463671,64грн.
З метою виправлення помилки у визначенні податкового зобов`язання зі сплати за землю ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал» 19.03.2019р. подало уточнюючу податкову декларацію за 2017 рік, яка прийнята податковим органом. /а.с.45/ 
Апелянт зазначає, що приписами ст.286 ПК України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Листом відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області  від 27.04.2017р. №669/112-17 повідомлено  ПАТ «Завод «Чорноморполіграфметал» про те, що державна реєстрація земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Застава-2, вул. Привозна, 1, згідно Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. №1052, не здійснювалась, поземельна книга не відкривалась, кадастровий номер не присвоювався, а тому ним помилково визначено для себе податкове зобов`язання з земельного податку за 2017 рік та здійснення його оплату, оскільки це не ґрунтується на приписах ПК України. /а.с.150/
Однак, податковий орган вказує на те, що на підставі п.48.1 ст.48 ПК України уточнюючим деклараціям від 19.03.2019р. №9301018640, 04.09.2018р. №9186360424, звітній декларації 13.02.2019р. №9019662711 присвоєно статус «не визнано як податкова звітність», а тому позивач, як землекористувач земельної ділянки та платник податків, який подав податкову декларацію із земельного податку за 2017 рік, тобто визначив податкове зобов`язання, зобов`язаний сплатити земельний податок у розмірі 2463671,64грн., а тому відсутні правові підстави для складення висновку про повернення надмірно сплачених коштів. /а.с.166/
Так, пп. 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України  встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно пп. пп. 14.1.72, 14.1.73 п.14.1 ст.14 ПК України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Відповідно до пп. пп. 269.1.1, 269.1.2 п.269.1 ст.269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Згідно з пп.270.1.1 п.270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Частинами 1-2 ст. 120 Земельного кодексу України  (надалі - ЗК України) встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Так, право постійного користування земельної ділянки для експлуатації виробничої площадки заводу, надане відповідно до рішень виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів  від 23.03.1996р. №208, від 07.09.1996р. №363, підтверджується державним актом на право постійного користування землею II-ОД №004035, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №61.
Отже, відповідно до ст.ст.269, 270 ПК України позивач, як землекористувач, є платником земельного податку, а тому буз зобов`язаний визначити податкове зобов`язання з земельного податку за 2017 рік та сплатити його в установлений ПК України строк.

Щодо посилань позивача про те, що відповідно до ст.286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Статтею 2 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб, зокрема, при справлянні плати за землю.
Згідно ч.1 ст.13 вищезазначеного закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах), зокрема, відомості про економічну та нормативну грошову оцінку земель в межах території адміністративно-територіальної одиниці.
Згідно ч.1 ст.15 вищезазначеного закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Відповідно до ч.1 ст.1 «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону передбачено, що  земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням координат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок.
Частинами 1-3  ст.23 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.
Підставою для відмови у затвердженні технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок може бути лише її невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до закону нормативно-правових актів або розташування земель чи земельних ділянок на території іншої територіальної громади. Рішення про відмову в затвердженні технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок має містити посилання на конкретні норми законів та прийнятих відповідно до закону нормативно-правових актів, яким суперечить відповідна технічна документація.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно п.п.2, 2-1 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995р. №213 інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани території, відомості Державного земельного кадастру, інвентаризації земель та державної статистичної звітності.
Дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.
Так, рішенням Одеської міської ради від 29.06.2016р. за №756-УІІ затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси, яка застосовується з 01.01.2017р., а тому саме на орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин покладається обов`язок надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, зокрема, землекористувачем, якої є ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал».
Тобто, посилання ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал» на лист Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області  від 27.04.2017р. №669/112-17, яким  повідомлено  про те, що державна реєстрація земельної ділянки за адресою: м . Одеса , Застава-2, вул. Привозна, 1, згідно Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1052, не здійснювалась, як на підставу відсутності обов`язку визначити розмір та сплатити податкове зобов`язання з земельного податку за 2017 рік є безпідставними.

Щодо посилань позивача на подання 19.03.2019р. до Малиновської ДПІ Північного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області уточнюючої декларації з земельного податку за 2017 рік, якою нараховано до зменшення податкове зобов`язання на 2463671,64грн, яка прийнята контролюючим органом за №9301018640, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. /а.с.38-43/
Статтею 48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями  п.46.5  ст.46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених  п.46.4  ст.46 цього Кодексу.
Листом Головного управління ДФС в Одеській області від 22.05.2019р. №10900/10/15-32-51-06-06 повідомлено ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал» про те, що на підставі п.48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, уточнюючим деклараціям від 19.03.2019р. №9301018640, 04.09.2018р. №9186360424, звітній декларації 13.02.2019р. №9019662711 присвоєно статус «не визнано як податкова звітність».
Згідно ч.1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Однак, позивач не оскаржує жодних дій, бездіяльності, або рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до положень п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Згідно п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно з положеннями п. 54.1 ст. 54, п.56.11 ст.56 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Тобто, у зв`язку з поданням звітної податкової декларації з земельного податку за 2017 рік, поданої 17.02.2017р. до Малиновської ДПІ Північного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області, якою ПАТ «Завод Чорноморполіграфметал» самостійно визначено та узгоджено суму податкового зобов`язання у розмірі на суму 2463671,64грн., у нього, як землекористувача, виник обов`язок сплачувати визначене у ній податкове зобов`язання, рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відповідача не було правових підстав для складання висновку про повернення суми 2463671,64грн. за платежем земельний податок за 2017 рік з місцевого бюджету м. Одеси, як помилково сплачених коштів, оскільки, як встановлено вище, вказана сума сплачена за самостійно визначеним та узгодженим податковим зобов`язанням з земельного податку за 2017 рік.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).
На підставі викладеного, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.  
Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Завод «Чорноморполіграфметал» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.