Ухвала
20 березня 2020 року
м. Київ
справа № 750/1792/19
провадження № 51-1440 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 січня 2020 року щодо неї,
встановив:
У касаційній скарзі засудженою порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 1, 4  ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції та обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у ст. 438 КПК України.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону не  дотримано. 
Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд, проте засуджена свою касаційну скаргу адресує Вищому спеціалізованому суду України 
з розгляду цивільних і кримінальних справ. 
У силу ст. 433 КПК суд касаційної інстанції не уповноважений перевіряти оспорюваних рішень на предмет неповноти розгляду, невідповідності висновків у  вироку фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня. Проте, у скарзі засуджена посилається на неповноту судового розгляду, не погоджується з установленими фактичними обставинами кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 вказаного Кодексу не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Зазначаючи про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, засуджена не наводить таких істотних порушень, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення, на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 94, 370, 374, 412-413, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. 
Крім того, касаційна скарга за своїм змістом є суперечливою. Зокрема, у  вступній частині касаційної скарги засуджена зазначає, що оскаржує вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, а в її прохальній частині просить скасувати лише вирок та закрити кримінальне провадження за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення, при цьому не зазначає обґрунтування такого закриття.
Попри те, що вирок був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури, засудженою не зазначено конкретних порушень закону, які, на її думку, було допущено апеляційним судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не  містить жодних застережень щодо цієї обставини. 
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. 
При цьому, Суд роз`яснює засудженій, що для складання та подання касаційної скарги вона може скористатись правовою допомогою. У разі недостатності коштів засуджена може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до  відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку 
п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 
02 червня 2011 року. 
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 січня 2020 року щодо неїзалишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання нею ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                  ОСОБА_3