УХВАЛА
15 квітня 2020 року 
Київ
справа №805/3965/16-а
адміністративне провадження №К/9901/9565/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної пенітенціарної служби України, Міністерства юстиції України, Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної пенітенціарної служби України, Міністерства юстиції України, Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в якому просив скасувати наказ № 9 о/с від 27 лютого 2007 року про звільнення з посади начальника УДДУПВП в Донецькій області; поновити позивача на посаді начальника УДДУПВП в Донецькій області; стягнути на користь позивача заробітну плати за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по момент винесення рішення у справі.
29 грудня 2017 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
21 березня 2018 року постановою Донецького апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
06 грудня 2019 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.
Позивач звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року за нововиявленими обставинами.
05 лютого 2020 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду задоволено. 
Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 р. у справі № 805/3965/16-а скасовано. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року у справі № 805/3965/16-а залишено без змін.
На вказану постанову апеляційного суду Міністерство юстиції України подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 02 квітня 2020 року.
У касаційній скарзі відповідач посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Відповідно до вказаного пункту підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку 
Подана касаційна скарга відповідача містить посилання на постанову Верховного Суду від 23 листопада 2018 року у справі № 398/567/17, у якій зазначено, що не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
Таким чином, на думку відповідача суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду.
Однак, у випадку посилання скаржником на пункт 1 частини четвертої   статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у саме подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено.
Відповідач покликаючись на існування правової позиції Верховного Суду у зазначеному вище судовому рішенні не навів обґрунтувань з приводу того, що правовідносини по цій справі та по справі № 398/567/17є подібними.
Крім того відповідачем не зазначено які саме норми права застосовано судом без врахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України   суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
При цьому, з касаційної скарги, встановлено, що відповідачем не викладено підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме не вказано яку саме норму права   (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта, застосовано судом апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. Крім того, відповідач покликаючись на постанову Верховного Суду не обгрунтував, що ця постанова ухвалена у справах за подібними відносинами із цією справою та не зазначив щодо застосування якої конкретної норми права містить висновок у цій постанові.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної пенітенціарної служби України, Міністерства юстиції України, Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.     

Суддя-доповідач                                                                                                                                                                 Н.В. Шевцова