Номер провадження: 33/813/526/20
Номер справи місцевого суду: 509/1054/20 
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2020                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
       секретаря - Дубрянської Н.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2020у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
встановив:
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн та стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн на користь держави. 
У постанові встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №075341, ОСОБА_1 , 28.02.2020 о 16:50, керуючи автомобілем "VOLKSWAGEN", н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Малинова у с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, при виїзді на перехрестя з вул. Овідіопольська, не надав перевагу в русі автомобілю "OPEL", н.з.  НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по вул. Овідіопольська, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.16.12 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП заподіяно механічні пошкодження автомобілю. 
Не погодившись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження по адміністративній справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Скарга обґрунтована тим, що стосовно апелянта складений протокол про порушення ПДР, яке начебто мало наслідком пошкодження транспортних засобів, в той же час складений протокол щодо іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , серії ОБ №075340 від 28.02.2020 за порушення ПДР (п.13.1). Зіткнення транспортних засобів відбулося в ліву задню частину транспортного засобу, яким керував апелянт, з чого вбачається, що саме іншим учасником не було дотримано вимоги ПДР, зокрема, щодо безпечної дистанції, що і призвело до ДТП. ОСОБА_2 здійснив таран транспортного засобу апелянта без вжиття заходів гальмування. До розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 апелянт допущений не був, хоча і був зазначений у протоколі в якості потерпілого. Навіть зі схеми ДТП вбачається, що наявні суперечності, оскільки працівники поліції вказали у схемі 2 точки зіткнення (виходячи зі слів учасників ДТП), але цим обставинам суд, попри зауваження апелянта, не дав жодної оцінки. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників процесу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного. 
Не заперечується учасниками пригоди, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 виїжджав з другорядної дороги - вул. Малинової в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області на вул.Овідіопольську, перехрестя на час пригоди було нерегульованим.
В свою чергу, схема дорожно - транспортної пригоди в сукупності з поясненнями водіїв та свідків пригоди підтверджує, що зіткнення відбулося на полосі руху на вул.Овідіопольській неподалік від самого перехрестя, тобто причиною ДТП став виїзд автомобіля з другорядної дороги на головну.
Правила поведінки на нерегульованому перехресті врегульовані п.16.12 ПДР, відповідно до яких на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
На схемі дорожно - транспортної пригоди зазначені три місця зіткнення, два з яких зазначені зі слів кожного з водіїв, та є взаємовиключними. Враховуючи викладене, суд виходить з інформації про місце зіткнення, яке визначено працівниками поліції, оскільки належними та допустимими доказами така не спростована, а пояснення водіїв є суперечливими.
Факт здійснення ДТП на відстані 27,3 м від самого перехрестя не виключає вину водія ОСОБА_1 , навіть за умов перевищення швидкості руху іншим водієм ОСОБА_2 , оскільки діє презумпція обов`язку надання переваги в русі автомобілю, який рухається по головній дорозі. Виїжджаючи з другорядної дороги, водій має спрогнозувати можливий розвиток ситуації та розрахувати маневр так, щоб він був безпечним, ОСОБА_1 не заперечував, що бачив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 під час здійснення виїзду на головну дорогу.
Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення правил п. 16.12 ПДР щодо ненадання переваги в русі автомобілю ОСОБА_2 , оскільки перевагу русі мав водій на головній дорозі.
Версія про те, що ОСОБА_2 здійснював обгін його транспортного засобу, однак побачивши автомобіль по зустрічній смузі, задля уникнення зіткнення з останнім вимушений був здійснити удар в лівий бік його автомобіля, доказами не підтверджена, не вбачаються такі обставини ані з пояснень ОСОБА_2 , ані схеми пригоди, також з оцінки ситуації працівниками поліції, які вбачали ознаки порушення в діях останнього, але не в зв`язку зі здійсненням обгону. Неможливо таке встановити і із пояснення свідків пригоди, в тому числі, і свідка ОСОБА_3 - який знаходився в автомобілі ОСОБА_1 .
Будь - які висновки суду про характер пошкоджень автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , що видно з висновку автотоварознавчого дослідження, може за відсутності висновку спеціаліста бути лише припущенням певних обставин, зокрема того, що швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 не сприяла уникненню зіткнення, однак у будь - якому випадку не виключає вину ОСОБА_1 з огляду на інші встановлені вище обставини пригоди.
Оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, судом апеляційної інстанції учасникам справи було роз`яснено право заявити клопотання про призначення експертизи, надання доказів, проте кожний наполягав на розгляді справи в межах наданих доказів, тому в межах доказаного, встановленим слід вважати наявність порушення з боку водія ОСОБА_1 .
Доводи про наявність вини і з боку іншого водія ОСОБА_2 можуть бути предметом оцінки в іншій справі про притягнення останнього до відповідальності, оскільки щодо нього окремо складений протокол про порушення ПДР. Більш того, працівниками поліції при складанні протоколів встановлено наявність порушень в діях обох водіїв, які не є взаємовиключними, а тому наявність порушення в діях ОСОБА_2 не виключає порушення з боку ОСОБА_1 .
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не взято до уваги записи з камер відеоспостереження не можуть бути підставою скасування постанови суду, оскільки такі не надані в якості доказів ані в суд першої, ані апеляційної інстанції.
Доводи про упередженість свідка ОСОБА_5 , у якого були відібрані пояснення на місці пригоди про те, що на нерегульованому перехресті автомобіль з другорядної дороги не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, доказами не доведено, тому до уваги не приймаються. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2020 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Одеського 
       апеляційного суду                                                        Є.С. Сєвєрова