УХВАЛА
09 квітня 2020 року 
Київ
справа №826/15830/17
адміністративне провадження №К/9901/8130/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області     
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року
у справі №826/15830/17
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Рубан Олександра Олександровича, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сидорова Сергія Вікторовича 
про визнання протиправним та скасування приписів,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Рубан О.О., Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сидорова С.В., в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 09 листопада 2017 року;
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 09 листопад 2017 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від                      09 листопад 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги  задоволено.
18 березня 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №826/15830/17.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За приписами частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
При постановлені рішення суд апеляційної інстанції керувався правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №826/6341/17, що є подібною до правовідносин у даній справі.
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові 19 грудня 2019 року у справі №826/6341/17 висловив правову позицію у подібних правовідносинах, відповідно до якої за відсутність функціонування містобудівного кадастру відсутня об`єктивна можливість здійснення позивачем всіх функцій, зокрема містобудівного моніторингу з огляду на нездійснення на місцевому рівні фінансування таких робіт. Тобто, оскаржуваний припис видано особисто начальнику відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства і розвитку інфраструктури Вишгородської райдержадміністрації ОСОБА_1, яка, в свою чергу, не має об`єктивної можливості виконати його вимоги з причин, які не залежать безпосередньо від неї.
Отже, з огляду на те, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до правової позиції Верховного Суду, а скаржник не обґрунтував необхідність відступлення від такої, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись положеннями частини четвертої статті 328, пункту 6 частини першої статті 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №826/15830/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Рубан Олександра Олександровича, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сидорова Сергія Вікторовича про визнання протиправним та скасування приписів.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.В. Желєзний
Судді                                                                                                                    Я.О. Берназюк 
                                                                                                                                Н.В. Коваленко