УХВАЛА

10 квітня 2020 року 
Київ
справа №440/3596/19
адміністративне провадження №К/9901/10142/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Ханової Р.Ф., 
суддів - Гончарової І.А,  Олендера І.Я.,            
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області 
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року
у справі № 440/3596/19
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіл Енерджи"  
до Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України,     Головного управління ДПС у Полтавській області,   Головного управління ДФС у Полтавській області            
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі № 440/3596/19, предметом спору у якій є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, №1168790/41107109 від 22 травня 2019 року; № 1197248/41107109 від 19 червня 2019 року; № 1178826/41107109 від 31 травня 2019 року; № 1182371/41107109 від 04 червня 2019 року; № 1171622/41107109 від 24 травня 2019 року; № 1209060/41107109 від 02 липня 2019 року; № 1209061/41107109 від 02 липня 2019 року; № 1211987/41107109 від 04 липня 2019 року; № 1183921/41107109 від 06 червня 2019 року; № 1209078/41107109 від 02 липня 2019 року; № 1209079/41107109 від 02 липня 2019 року; № 1209077/41107109 від 02 липня 2019 року; № 1209080/41107109 від 02 липня 2019 року; зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні ТОВ "Мобіл Енерджи" № 1 від 02 квітня 2019 року; № 7 від 17 квітня 2019 року; № 1 від 02 травня 2019 року; № 3 від 02 травня 2019 року; № 4 від 03 травня 2019 року; № 17 від 10 травня 2019 року; № 24 від 17 травня 2019 року; № 23 від 16 травня 2019 року; № 21 від 15 травня 2019 року; № 26 від 18 травня 2019 року; № 27 від 18 травня 2019 року; № 25 від 18 травня 2019 року; № 31 від 23 травня 2019 року.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року, позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спірні рішення Комісії  про відмову в реєстрації податкових накладних позивача в ЄРПН не містить чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних, що у свою чергу свідчить про їх необґрунтованість. За викладених обставин, спірні рішення Комісії про відмову в реєстрації в ЄРПН спірних податкових накладних підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі № 440/3596/19 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства  України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Суд звертає увагу на те, що в постановах Верховного Суду неодноразово викладалися висновки у справах з подібними правовідносинами, зокрема у справі №200/14026/18-а у якій зазначено наступне.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМУ від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі -  Порядок №1246), пунктом 12 якого передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема на наявність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок №117).
Підпунктами 3, 4 пункту 13 Порядку №117 зазначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
- критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
- пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 14 порядку №117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до пункту 21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
При цьому, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку), передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкреслені.
Суди повинні з`ясувати, чи містять прийнятті Комісією рішення конкретну інформацію щодо причин та підстав для їх прийняття, із зазначенням того, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).
Вказане пов`язується з обґрунтованістю та вмотивованістю рішення, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття та з можливістю надання платником податків документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.
Аналізуючи рішення суду апеляційної інстанції, Суд дійшов до висновку, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у справі №440/3596/19 відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі № 440/3596/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіл Енерджи"  до Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України,   Головного управління ДПС у Полтавській області,   Головного управління ДФС у Полтавській області  про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Р.Ф. Ханова

Судді                                                                                                    І.А. Гончарова

                                                                                                          І.Я.Олендер