ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2143/20 Справа № 201/15458/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Петешенкової М.Ю., Деркач Н.М.
        за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відсотків від суми позики та судових витрат, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відсотків від суми позики та судових витрат (а.с.2-5)
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2019 року зупинено провадження у цивільній справі № 201/15458/17 (2/201/2459/2019) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відсотків від суми позики та судових витрат до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 199/3452/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа – приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба В.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.234-235).
       Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, справу направити до суду першої інстанції, для продовження розгляду.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
       Зазначає, що суд першої інстанції помилково посилається на об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи №199/3452/16 Верховним Судом (а.с.241-243).
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
       Судом першої інстанції встановлено, що станом на 17 липня 2019 року, на розгляді Касаційного цивільного суду знаходиться касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі №199/3452/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа – приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба В.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
       Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, дійшов висновку про доцільність зупинення вирішення даного спору до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі №199/3452/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа – приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба В.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
       Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
       Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
       Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
       Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.
       Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
       Відповідно до ст.384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
       Отже, постанова Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі №199/3452/16 набрала законної сили з дня її прийняття.
       Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
       Разом з тим підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.
       Таким чином, оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року в касаційному порядку не є правовою підставою для зупинення провадження в розумінні п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.
       Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, на зазначене уваги не звернув, своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.
       Таким чином, наявність цивільної справи № 199/3452/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа – приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба В.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на розгляді у Верховному Суді, на думку колегії суддів, не є підставою, за якою провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню. У зв`язку з чим, суд першої інстанції не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи.
       Крім того, як встановлено апеляційний судом постановою Верховного суду від 12 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 по справі 199/3452/16 залишено без задоволення. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року залишено без змін.
       Також, колегія суддів зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
       Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
       Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
       За таких обставин, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є помилковою, а зупинення провадження призводить до затягування розгляду справи.
       Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Враховуючи наведене, колегія суддів, дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а цивільна справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2019 року — скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Судді: