ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

20 травня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №591/5052/19 
Номер провадження 22-ц/816/1252/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,
сторони:
позивач  - ОСОБА_1 ,
відповідач – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2020 року в складі судді Клименко А.Я., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 13 березня 2020 року,

                                                   в с т а н о в и в:  
14 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 439680,00 грн. 
Свої вимоги мотивував тим, що 21 березня 2018 року між ним та ПрАТ «СК «УНІКА» було укладено договір добровільного страхування «Дім і все, що в НІМ» № НОМЕР_1 /2102/0000028, відповідно до якого він застрахував своє майно, а саме двоповерховий житловий будинок, загальною площею 260 кв.м, житлових кімнат - 5, с/в – 2, кухня – 1, на території двору окремо збудовані гараж з кімнатою відпочинку, загальною площею 120 кв.м, окремо від будинку і від гаражу – баня, загальною площею 40 м, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 . 
Згідно з умовами договору страхування строк дії договору становить з 23.03.2018 року по 22.03.2019 року та його дія поширюється на випадки факту понесення збитків внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті наступних подій (страхових ризиків), а саме пожежа, в тому числі підпал, вибух, удар блискавки. 26 грудня 2018 року в приміщенні бані (лазні), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 виникла пожежа. 28 грудня 2018 року він звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування через страховий випадок, а саме пожежу в застрахованому майні згідно з договором страхування та понесення збитків від пожежі. 29 січня 2019 року ПрАТ «СК «УНІКА», посилаючись на норми Закону України «Про страхування» та умови укладеного між сторонами договору, відмовило йому у виплаті суми страхового відшкодування, аргументуючи свою відмову тим, що після проведення розслідування обставин страхового випадку відповідачем виявлено та встановлено факт порушення правил пожежної безпеки при експлуатації теплогенеруючого агрегату, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із причиною пожежі та є прямим виключенням із страхових випадків та не покривається договором страхування, а також наявний факт створення перешкод Страховику у визначенні обставин, характеру та розміру збитків зі сторони Страхувальника. Посилаючись на те, що така відмова є незаконною, причини пожежі не встановлені, а умови договору страхування є недійсними, оскільки вони під час укладання договору страхування йому для ознайомлення та підписання не надавалися, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 439680,00 грн та понесені судові витрати.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 439680,00 грн за договором добровільного страхування № 019038/2102/0000028 від 21.03.2018 року.
Стягнуто з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь ОСОБА_1 18745,60 грн судових витрат, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн та 8745,60 грн витрати за проведення експертиз.
Стягнуто з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь держави 4396,80 грн судового збору.
В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «УНІКА», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.  
Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав правової оцінки умовам договору страхування та положенням спеціального закону – Закону України «Про страхування». Вважає, що висновок експертів за результатами комплексного експертного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження є неналежним доказом, неповним та незрозумілим і не спростовує позиції відповідача щодо порушення позивачем правил пожежної безпеки. Зазначає, що стягнутий судом розмір страхового відшкодування суперечить умовам п.6.5 укладеного між сторонами договору страхування.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Кондратенко М.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу вважає надуманою та необґрунтованою. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Кондратенка М.М., який проти скарги заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає. 
Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «УНІКА» було укладено договір добровільного страхування «Дім і все, що в НІМ» № 019038/2102/0000028 від 21 березня 2018 року (том 1, а.с. 12).
Відповідно до умов п.п.1-5 договору страхування сторонами договору є страховик ПрАТ «СК «УНІКА» та страхувальник (вигадонабувач) ОСОБА_1 . Предметом Договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим за даним Договором майном та понесенням додаткових витрат при настанні страхового випадку в тому числі щодо бані, загальною площею 40 м кв., що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Строк дії договору становить з 23.03.2018 року по 22.03.2019 рік. 
У п.12 договору страхування сторонами обумовлено, що страховим випадком є факт понесення збитків внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті наступних подій (страхових ризиків) в рамках встановлених програм страхування, а саме: за програмою «Комфорт», про що мається позначка в договорі, котра включає до своїх умов також й умови програми «Стандарт».
Згідно з п.12.1.1 договору страхування за програмою «Стандарт» включені страхові випадки, а саме вогневі ризики: пожежа, в тому числі підпал, вибух, удар блискавки.
Аналізуючи п.6.1 договору страхування за категорією застрахованого майна, судом встановлено, що в п.6.1.4 страхова сума відшкодування (підсобні приміщення, споруди) становить 500000,00 грн за ринковою вартістю. 
Відповідно до п.п. 13, 15 договору страхування загальний страховий платіж становить 4400,00 грн, який сплачується до 22.03.2018 року.
22 березня 2018 року сторони підписали Умови договору добровільного страхування «Дім і все, що в Нім» (том 1, а.с. 13-17).
У п.1.2 Умов зазначено, що ці Умови є невід`ємною частиною договору добровільного страхування «Дім і все, що в нім».
Судом встановлено, що при підписанні Умов договору добровільного страхування позивач розумів та усвідомлював, що ці умови є невід`ємною частиною договору страхування, що підтверджується його підписом в примірнику Умов. 
В п.4 Умов договору добровільного страхування визначені страхові випадки та програми страхування, що узгоджуються з умовами самого договору страхування та розширюють поняття, наводячи їх тлумачення.
Так, відповідно до п.4.1.1 Умов договору добровільного страхування згідно програми страхування «Стандарт» визначено, що пожежа, в тому числі підпал – процес горіння з відкритим полум`ям або без нього (тління) поза місцями, що спеціально призначені для його розведення та підтримання, який може розповсюджуватися спонтанно та довільно.
Пунктом 5.1 Умов договору добровільного страхування визначено, що страхова сума – грошова сума, в межах якої Страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку, що передбачений договором.
Згідно з п.6.1.3 цих умов, ринкова вартість – вартість, за яку можливе відчуження застрахованого майна на ринку подібного майна на дату укладення договору, за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.
Пунктом 7 Умов договору добровільного страхування встановлено виключення із страхового випадку і обмеження страхування, в п.7.1.7 передбачено, що страховиком в будь-якому випадку не відшкодовуються будь-які збитки Страхувальника, що настали внаслідок порушення Страхувальником встановлених законом чи іншим нормативними актами, в тому числі відомчими та/або внутрішніми нормативними документами правил і норм безпеки чи інших аналогічних норм, в тому числі техніки безпеки, вимог і мір пожежної безпеки.
Згідно з п.9.2.5 Умов договору добровільного страхування Страхувальник зобов`язаний використовувати застраховане майно за призначенням, з дотриманням вимог протипожежної безпеки, умов зберігання та правил експлуатації. 
Згідно п.10.1.6 Умов договору добровільного страхування у разі настання випадку, який має ознаки страхового, Страхувальник надає Страховику можливість безперешкодно розслідувати причини і обставини події, яка сталась.
Згідно  з п.12.1.8 цих Умов встановлено, що невиконання або неналежне виконання Страхувальником своїх обов`язків за договором є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.
Судом встановлено, що в ніч з 26 грудня 2018 року на 27 грудня 2018 року в приміщенні бані, що належить позивачу та розташована за адресою: АДРЕСА_1 виникла пожежа. 
За наслідками пожежі, комісією у складі інспектора СМВ Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області капітана служби цивільного захисту ОСОБА_2 В.В ОСОБА_3 було складено акт про пожежу від 27 грудня 2018 року (том 1, а.с. 25). 
Відповідно до цього акта, пожежа виявлена 27 грудня 2018 року о 00-06 год. ОСОБА_1 , а ліквідована 27 грудня 2018 року о 01-53 год. Пожежею пошкоджено покрівлю, внутрішнє облицювання стін, підлогу та інше майно. Пожежею знищено: два телевізори, два ТВ-тюнери, домофон та люстру. Зазначено, що ймовірною причиною пожежі є порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації теплогенеруючого агрегата. 
27 грудня 2018 року відповідач ПрАТ «СК «УНІКА» своїм листом повідомив позивача ОСОБА_1 , що згідно з умовами договору страхування встановлюються причини страхового випадку та додатково повідомило про заборону зміни обстановки в застрахованому майні. За цих обставин страховик звернувся до експертної організації щодо розслідування обставин та причин настання випадку. З матеріалів справи також вбачається, що згідно з п.10.1.1., 10.1.2 Умов договору добровільного страхування, 27 грудня 2018 року позивач надавав свої пояснення в письмовому вигляді на ім`я голови правління ПрАТ «СК «УНІКА».
28 грудня 2018 року позивач направив заяву про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «УНІКА» через настання страхового випадку - пожежі в бані, що застрахована на підставі договору добровільного страхування.
ПрАТ «СК «УНІКА» 29 січня 2019 року відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи відмову тим, що оскільки відповідачем виявлено та встановлено факт порушення правил пожежної безпеки при експлуатації теплогенеруючого агрегата, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із причиною пожежі, що є прямим виключенням із страхових випадків та не покривається договором страхування, що підтверджується звітом про причину пожежі від 27 грудня 2018 року. Окрім того, відповідач вважав, що згідно з п.9.3.2, п.9.2.5, п.10.1.6, п.12.1.6 Умов договору добровільного страхування позивачем створено перешкоди у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, оскільки згідно висновку за матеріалами розгляду повідомлення від 29 грудня 2018 року Сумського ВП ГУНП в Сумській області вбачається, що позивач звернувся із заявою, щоб перевірку за фактом займання лазні не проводили, оскільки займання виникло із експлуатації паління.
З висновку за матеріалами розгляду повідомлення від 29 грудня 2018 року (том 1, а.с. 173) вбачається, що 27 грудня 2018 року до Сумського ВП надійшло повідомлення про пожежу в бані по АДРЕСА_1 . В ході проведення перевірки було встановлено, що від гр. ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній зазначив, що займання виникло через експлуатацію паління у приміщенні. На підставі зазначеного, перевірка за даним фактом завершена.
Відповідно до звіту про причину пожежі, яка виникла 26 грудня 2018 року в лазні гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (том АДРЕСА_2 , а.с. 29),  складеного провідним інспектором Сумського міського відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області капітаном служби цивільного захисту Байтраком В.В., інспектором при розгляді матеріалів по факту про пожежу було розглянуто ряд версій, а саме занесення стороннього джерела запалення ззовні, механічне пошкодження ізоляції електропроводів з послідуючим коротким замиканням, порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації теплогенеруючого агрегата. За результатами огляду встановлено, що слідів проникнення сторонніх осіб на територію домоволодіння не виявлено, предметів підпалу не виявлено. При огляді наявних електричних проводів та апаратів електроустаткування жодних видимих пошкоджень, що виникають внаслідок короткого замикання виявлено не було. При розборі покрівлі, біля димаря каміну, встановлено, що тління та горіння розпочалося у внутрішньому просторі дерев`яних елементів покрівлі, про це свідчить рівень обвуглювання та вигоряння дерев`яних елементів будівлі, а також наявний осередковий конус пожежі. Внаслідок пожежі пошкоджено покрівлю на площі 90 кв.м, несучі частини покрівлі, внутрішнє облицювання стелі на площі до 50 кв.м, підлога на площі 35 кв.м, стіни на площі до 60 кв.м, душова кабіна, одні внутрішні двері, меблі, холодильник, бойлер. Внаслідок пожежі знищено два телевізора, два TV-тюнера, омофон, люстра. У звіті зроблено висновок, що найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації теплогенеруючого агрегата.
Як вбачається з висновку експертів за результатами комплексного експертного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження № 315/478 від 29.03.2019 року (том 1, а.с. 43-69), експертами зроблені висновки про те, що осередком пожежі (місце виникнення початкового горіння) є покрівля (дерев`яні елементи) в зоні розміщення димаря каміну. Полум`я від осередку пожежі розповсюджувалося за рахунок теплопередачі та випромінювання енергії по горючим матеріалам. Причиною пожежі в будівлі з лазнею за адресою: АДРЕСА_1 послугувало тепло, отримане від більш розігрітого або розжареного предмету (димаря каміну).
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 27.06.2019 року, розмір матеріальної шкоди, завданої господарській будівлі (лазні), що входить до складу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок пожежі, що сталася 26.12.2018 року становить 439680,00 грн (том 1, а.с. 71-118).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 26 грудня 2018 року в приміщенні бані, що належить позивачу, виникла пожежа, яка відноситься до страхового випадку, передбаченого укладеним між сторонами договором добровільного страхування і тягне за собою обов`язок відповідача сплатити позивачу суму страхового відшкодування.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «УНІКА» було укладено договір добровільного страхування «Дім і все, що в НІМ» №019038/2102/0000028 від 21 березня 2018 року (том 1, а.с. 12) та 22 березня 2018 року сторони підписали Умови договору добровільного страхування «Дім і все, що в ОСОБА_4 », які є невід`ємною частиною договору добровільного страхування (том 1, а.с. 13-17).
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Так, в п.12 договору страхування сторонами обумовлено, що страховим випадком є факт понесення збитків внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті наступних подій (страхових ризиків) в рамках встановлених програм страхування, а саме: за програмою «Комфорт», про що мається позначка в договорі, котра включає до своїх умов також й умови програми «Стандарт».
Згідно з п.12.1.1 договору страхування за програмою «Стандарт» включені страхові випадки, а саме вогневі ризики: пожежа, в тому числі підпал, вибух, удар блискавки.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.
Пунктом 6.1.4 договору страхування передбачено, що страхова сума відшкодування (підсобні приміщення, споруди) становить 500000,00 грн за ринковою вартістю. 
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про страхування» та ч. 2 ст. 991 ЦК України договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.
У пункті 7.1.7 Умов договору страхування передбачено право Страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо збитки настали внаслідок порушення Страхувальником встановлених законом чи іншими нормативними актами, в тому числі відомчими та/або внутрішніми нормативними документами правил і норм безпеки чи інших аналогічних норм, в тому числі техніки безпеки, вимог і мір пожежної безпеки.
При цьому, договором не передбачено обов`язкове посилання на порушення конкретних норм та правил пожежної безпеки.
Відповідно до ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.
Згідно з п.9.2.5 Умов договору добровільного страхування, Страхувальник зобов`язаний використовувати застраховане майно за призначенням, з дотриманням вимог протипожежної безпеки, умов зберігання та правил експлуатації. 
У договорі сторони погодили, що невиконання або неналежне виконання Страхувальником своїх обов`язків за договором є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (п.12.1.8 Умов договору).
З матеріалів справи вбачається, що за наслідками пожежі у застрахованому майні, комісією у складі інспектора СМВ Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області капітана служби цивільного захисту ОСОБА_5 було складено акт про пожежу від 27 грудня 2018 року (том 1, а.с. 25). 
Зі змісту цього акта вбачається, що ймовірною причиною пожежі є порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації теплогенеруючого агрегата.
Відповідно до звіту про причину пожежі, яка виникла 26 грудня 2018 року в лазні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (том АДРЕСА_2 , а.с. 29),  складеного провідним інспектором Сумського міського відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області капітаном служби цивільного захисту Байтраком В.В., інспектором при розгляді матеріалів по факту про пожежу було розглянуто три версії, а саме: занесення стороннього джерела запалення ззовні, механічне пошкодження ізоляції електропроводів з послідуючим коротким замиканням, порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації теплогенеруючого агрегата. Після повного виключення двох перших версій (занесення стороннього джерела запалення ззовні, коротке замикання) спеціаліст прийшов до висновку, що найбільш ймовірною причиною пожежі є порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації теплогенеруючого агрегата.
Таким чином, враховуючи норми укладеного між сторонами договору страхування, які надають страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування, та на підставі отриманих страховиком документів, у ПрАТ «СК «УНІКА» були підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. 
Висновок суду першої інстанції про те, що звіт про причини пожежі є лише припущенням, є необґрунтованим та незаконним. Так, роблячи висновок про те, що пожежа сталася не через порушення норм та правил пожежної безпеки, суд не встановив інших причин її виникнення.
Допитаний у суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив викладені ним у акті та звіті висновки про те, що найбільш ймовірною причиною пожежі у лазні позивача є порушення правил пожежної безпеки. Проте, з пояснень зазначеного свідка, суд зробив безпідставний висновок, що викладена у звіті позиція ОСОБА_5 - це лише його припущення та особиста думка, яка не відповідає дійсності. При цьому, суд не врахував, що зазначений висновок інспектора СМВ Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області капітана служби цивільного захисту ОСОБА_5 був зроблений в акті та звіті під час виконання службових обов`язків, не визнаний недійсним та не скасований у встановленому законом порядку.
Крім того, інші докази у справі не спростовують факту порушення позивачем правил пожежної безпеки, зокрема, наданий позивачем висновок експертів за результатами комплексного експертного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження № 315/478 від 29.03.2019 року (том 1, а.с. 43-69), який не є висновком судової експертизи.
У висновках вказаного експертного дослідження зазначено, що причиною пожежі в будівлі з лазнею за адресою: АДРЕСА_1 послугувало тепло, отримане від більш розігрітого або розжареного предмету (димаря каміну).
Відповідно до ДСТУ 2272-2006 «Пожежна безпека. Терміни та визначення». Київ. Держстандарт України:
4.1.1 горіння Екзотермічний процес, який охоплює окисновідновні перетворення речовин і (або) матеріалів і характеризується наявністю летких продуктів і (або) світлового випромінювання. Ознаками горіння є теплове, світлове, ультрафіолетове випромінювання, наявність диму, погіршення складу газового середовища та підвищення його температури.
4.3.4 причина пожежі. Обставина, дія, процес, що безпосередньо спричинює виникнення пожежі.
Тобто, відповідно до вказаних визначень, ознаками будь-якого горіння є тепло, отримане від більш розігрітого або розжареного предмету, тобто теплове випромінювання.
Питання ж щодо причинно-наслідкового зв`язку між пожежею та порушенням правил пожежної безпеки на розгляд експертам не ставилося та, відповідно, не вирішувалося. Відповідаючи на поставлені запитання та посилаючись на п.2.12, 2.13 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, експертом встановлено, що димохід було зроблено металевою сандвіч трубою, яка на момент огляду тріщин та прогарів не мала. Щодо наявності чи відсутності порушення інших зазначених експертом у  висновку норм Правил пожежної безпеки в Україні, висновку не зроблено.
Експерта ОСОБА_6 було допитано в суді першої інстанції, де він повідомив, що має стаж експертної роботи лише 1 рік, та не зміг спростувати або підтвердити версію виникнення пожежі через порушення правил пожежної безпеки. 
Отже, вказаний висновок є неповним.
Водночас, висновки Управління ДСНС України у Сумській області щодо виникнення пожежі через порушення позивачем правил пожежної безпеки при експлуатації теплогенеруючого агрегата позивачем у встановленому законом порядку не спростовано.
У задоволенні  клопотання представника відповідача про призначення у справі судової пожежнотехнічної експертизи на предмет встановлення причин виникнення пожежі, наявності невиконання (порушення) Правил пожежної безпеки в Україні на об`єкті пожежі та, чи перебувають допущені невиконання (порушення) в причинно – наслідковому зв`язку з причиною виникнення пожежі, судом першої інстанції безпідставно відмовлено. 
Таким чином, всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивач не довів належними та допустимими доказами, що пожежа виникла не внаслідок порушення правил пожежної безпеки.
Доводи ПрАТ «СК «УНІКА» про те, що в порушення з п.9.3.2, п.9.2.5, п.10.1.6, п.12.1.6 Умов договору добровільного страхування позивачем створено перешкоди у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, суд обґрунтовано вважав безпідставними та необґрунтованими.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Дійшовши помилкового висновку про задоволення позову, місцевий суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, не доведені, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.
Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Правовідносини, що склались між сторонами є договірними за своєю природою та регулюються положеннями Закону України «Про страхування», Цивільним кодексом України та умовами договору добровільного страхування «ДІМ і все, що в НІМ» № 019038/2102/0000028 від 21.03.2018 р. 
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, як сторона договору, про зобов`язання іншої сторони виконати умови укладеного договору. У даному випадку, позивач не є споживачем і не звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Оскільки в позові відмовлено, на підставі  ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4396,80 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та на користь ПрАТ «СК «УНІКА» - 6595,20 грн компенсації судового збору за апеляційний перегляд справи.
Керуючись ст. ст. 367 - 369,  п. 2 ч. 1 ст. 374,  п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376,  ст. ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд   

                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задовольнити.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2020 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1   (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 4396,80 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (Код ЄДРПОУ 20033533, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А) компенсацію судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 6595,20 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  

Головуючий -                                                                                        О.Ю. Кононенко

Судді:                                                                                                     В.І. Криворотенко

                                                                                                                С.С. Ткачук