Справа № 461/1265/20                                Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б. 
Провадження № 33/811/408/20                 Доповідач: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – адвоката Бориславського А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.472 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1386525,04 грн.
Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 4104/20900/19 від 27.10.2020 року: взуття в асортименті т/м «FENDI», виробник Італія, в кількості 29 пар; взуття в асортименті т/м «CELINE», виробник Італія, в кількості 4 пари; автозапчастини різних виробників в асортименті в кількості 770 шт. конфісковано в дохід держави.
Стягнуто з   ОСОБА_1  на користь Галицької митниці Держмитслужби 24347,35 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Згідно з постановою судді, 27 жовтня 2019 року, о 07 год. 00 хв., ОСОБА_1 прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія рейсовим автобусом марки «SETRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що слідував по маршруту «Аахен-Київ», через митний кордон України в п/п «Краковець-Корчова» Львівської митниці ДФС.
У ході проведення письмового декларування гр. України ОСОБА_1 заявив про наявність у нього тільки особистих речей.
Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №231» Львівської митниці ДФС, в ході проведення заходів з протидії незаконному переміщенню товарів через митний кордон України та ухиленню від сплати митних платежів за інформацією від мобільної групи №1, створеної відповідно до наказу ДФС №716 від 09.10.2019 року на виконання пункту 1 доручення Прем`єр-міністра України від 04.10.2019 року №32807/1-19, під час митного огляду автобуса в боксі поглибленого догляду в салоні зазначеного автобусу без ознак приховування виявлено не задекларований за встановленою формою товар: взуття в асортименті т/м «FENDI», виробник Італія, в кількості 29 пар; взуття в асортименті т/м «CELINE», виробник Італія, в кількості 4 пари; автозапчастини різних виробників в асортименті в кількості 770 шт.
Під час надання письмових пояснень ОСОБА_1 зазначив, що взяв товар в місті Дортмунд Німеччина з метою переміщення через кордон та доставки в м. Київ. Даний товар ОСОБА_1 визнав своєю власністю, документів, що підтверджують вартість товару, до митного оформлення не надав.
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2020 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі обставини справи, не надано правової оцінки доводам, наведеним стороною захисту, та безпідставно притягнув його до відповідальності.
Зокрема, як зазначає ОСОБА_1 , суддя не взяв до уваги, що, обравши формою проходження митного контролю «червоний коридор», він вже підтвердив свій намір задекларувати товар, однак автобус скерували в бокс поглибленого огляду, у зв`язку з чим він не зміг подати письмову декларацію на взуття та автозапчастини. Крім того, у нього не було умислу на ухилення від декларування товару, адже він повідомив усно працівників митниці про його наявність.
Також ОСОБА_1 не може погодитися з визначеною вартістю предметів порушення митних правил, адже при її визначенні не були взяті до уваги рахунки-фактури та інші документи, які підтверджують вартість переміщуваного товару.
Заслухавшизахисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Бориславського А.Л. на підтримання поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Бориславський А.Л. підтримав подану його підзахисним апеляційну скаргу та додав, що вартість переміщуваного ОСОБА_1 через митний кордон товару згідно з даними фактур і чеків становить з огляду на положення ч.1 ст.374 МК України, з урахуванням курсу НБУ станом на 27 жовтня 2019 року, 289316, 21 грн. 
Окрім цього, на переконання захисника, декларування мало місце на недійсних бланках, а витрати, понесені митним органом на зберігання вилученого товару, не підлягають стягненню з ОСОБА_1 , оскільки вказані товари підлягають конфіскації.
Незважаючи на невизнання стороною захисту вини  ОСОБА_1  у вчиненні порушення митних правил,передбаченого ст.472 МК України, така доводиться сукупністю зібраних та перевірених судом доказів.
Зокрема, згідно з протоколом про порушення митних правил від 27 жовтня 2019 року №4104/20900/19 (а.с.4-22), , 27.10.2019 року близько 07 год. 00 хв., ОСОБА_1 прямував з Республіки Польща в Україну, в якості водія, рейсовим автобусом марки «SETRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що слідував по маршруту «Аахен-Київ», через митний кордон України в п/п «Краковець-Корчова» Львівської митниці ДФС.
У ході проведення письмового декларування гр. України ОСОБА_1 заявив про наявність у нього тільки особистих речей.
Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №231» Львівської митниці ДФС, в ході проведення заходів з протидії незаконному переміщенню товарів через митний кордон України та ухиленню від сплати митних платежів за інформацією від мобільної групи №1, створеної відповідно до наказу ДФС №716 від 09.10.2019 року на виконання пункту 1 доручення Прем`єр-міністра України від 04.10.2019 року №32807/1-19, під час митного огляду автобуса в боксі поглибленого догляду в салоні зазначеного автобусу без ознак приховування виявлено не задекларований за встановленою формою товар: взуття в асортименті т/м «FENDI», виробник Італія, в кількості 29 пар; взуття в асортименті т/м «CELINE», виробник Італія, в кількості 4 пари; автозапчастини різних виробників в асортименті в кількості 770 шт.
Під час надання письмових пояснень ОСОБА_1 зазначив, що взяв товар в місті Дортмунд Німеччина з метою переміщення через кордон та доставки в м. Київ. Даний товар ОСОБА_1 визнав своєю власністю, документів, що підтверджують вартість товару, до митного оформлення не надав.
Наведене в протоколі підтверджується також контрольним талоном для проходження по «червонному коридору» (а.с.25) та митною декларацією ОСОБА_1 (а.с.26), що за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинної Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження форми митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності» від 21 травня 2012 року № 431, який вказав про переміщення ним лише особистих речей.
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.29), наданими ним представникам митного органу безпосередньо після виявлення товару, такий зазначив, що 27.10.2019 року виконував рейс «Дортмунд-Київ». Під час огляду автобуса митною службою було виявлено запчастини в асортименті, взуття. Даний товар в митній декларації не вказував, бо не знав про таку необхідність. Даний товар взяв в місті Дортмунд з метою переміщення через кордон та доставки в м.Київ. Даний товар визнав свою власністю. Вартість товару йому невідома.
Згідно з актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.32), під час проведення митного огляду в транспортному засобі без ознак приховування виявлено товар: взуття в асортименті т/м «FENDI», виробник Італія, в кількості 29 пар; взуття в асортименті т/м «CELINE», виробник Італія, в кількості 4 пари; автозапчастини різних виробників в асортименті в кількості 770 шт., що підтверджується фото-таблицями до нього (а.с.33-37).
Таким чином, як убачається з матеріалів справи, для проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження по смузі руху «червоний коридор», тобто вчинив дії, спрямовані на декларування транспортного засобу та товарів, які у ньому знаходились і підлягають оподаткуванню, підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України. 
У ході апеляційного розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 надавав письмові пояснення недобровільно чи під тиском. Наявна в матеріалах справи, зокрема, митна декларація ОСОБА_1 свідчить про те, що останній мав можливість задекларувати переміщуваний ним товар, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не заслуговують на увагу.
Згідно з висновком експерта від 29 січня 2020 року №6047 (а.с.63-87), за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, загальна вартість наведених вище товарів за умови, що усі товари однаково якісні (справні), відповідають маркам, зазначеним на упаковках і маркуванні, не мають пошкоджень, з урахуванням курсу валют станом на 27.10.2019 визначена рівною 1386525, 04 грн. Саме дана вартість береться до уваги судом, як така, що є дійсною, оскільки встановлена на підставі проведеного належним чином експертом дослідження з метою визначення ринкової вартості даного майна.
Згідно з представленими адвокатом Бориславським А.Л. в судовому засіданні апеляційного суду фактур і чеків, вартість вилученого товару становить 10352,32 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 27.10.2019 року (100 Євро = 2794, 6984 грн.), складає 289316,21 грн.
Однак, вказані фактури та чеки, на переконання апеляційного суду, не можуть братися за основу підтвердження вартості зазначеного вище товару, оскільки неможливо ідентифікувати їх походження, такі не узгоджуються з поясненнями самого ОСОБА_1 , який ані під час оформлення матеріалів про порушення митних правил, ані на час розгляду справи у суді першої інстанції не повідомляв про наявність останніх. Натомість, у своїх письмових поясненнях митному органу зазначив, що йому не відома вартість товару.
Таким чином, наведеними вище доказами стверджується факт недекларування ОСОБА_1 товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення ним за встановленою формою точних та достовірних відомостей про ці товари, що формує собою склад порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.
Частиною третьою ст. 520 МК України визначено, що порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, зокрема регулюється «Порядком обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731.
Відповідно до п.2 розділу I вказаного Порядку, до витрат у справі про порушення митних правил належать, зокрема витрати на зберігання товарів, - безпосередніх предметів порушення митних правил.
Відповідно до п.1 Розділу ІІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 15.06.2012 №731, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 Митного кодексу України.
Згідно з п.6 Розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731.
Згідно з ч.1 ст. 519 МК України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання товарів), транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 МК України, а також з інших понесених митним органом витрат на провадження або розгляд справи.
Таким чином, з аналізу вказаних норм вбачається, що витрати митного органу, пов`язані зі зберіганням на складі митниці транспортного засобу, товару, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, обчислюються з дня їх фактичного розміщення на складі до дня прийняття рішення судом.
Покликання адвоката Бориславського А.Л. на п.2 розділу ІІІ вказаного Порядку як на підставу скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання витрат за зберігання на складі митниці є безпідставними, оскільки вказана норма регулює порядок відшкодування витрат після набрання законної сили рішенням, прийнятим у справі про порушення митних правил, тобто після розгляду справи судом апеляційної інстанції.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя місцевого суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосував таке згідно з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ст.472 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.
Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, залишити без змін, його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк