ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року	Львів	Справа № 500/2828/19 пров. № А/857/2970/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                        Шевчук С.М.,
суддів                                                                               Кухтея Р.В., Онишкевича Т.В.,
за участі секретаря  судового засідання                     Ігнатищ Л.М.,
представника позивача                                         Фльорківа О.В., 
представника відповідача                                         Герасименко Т.В.,

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року ( ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження Тернопільським окружним адміністративним судом під головуванням судді Чепенюк О.В., повний текс рішення складено 18.02.2020року) у справі №500/2828/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови та стягнення завданої шкоди, суд-
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 через представника – адвоката Фльорківа Олександра Володимировича звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 09.01.2020 (а.с.53) просить:
- визнати протиправною відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі – Фонд) у виплаті ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду;
- стягнути з Фонду на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в сумі 99 950,00 грн.
Рішенням  Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року  адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у виплаті ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних особі на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в сумі 99 950,00 грн (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн).
Представник позивачки, адвокат Фльорків О.В. 04.02.2020 подав до суду заяву, у якій просив надати час для подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат та вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
05.02.2020 до суду надійшла заява представника позивачки, адвоката Фльорківа О.В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року заяву про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7200,00 грн (сім тисяч двісті грн 00 коп).
Не погоджуючись з вказаними додатковим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою у якій просить скасувати обумовлене рішення та прийняти нове, яким відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення  суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що звернення до суду вкладників банку з аналогічними позовами носить масовий характер, послуги за даною категорією справ є стандартними послугами та не потребують великих професійних затрат. Відтак, представник відповідача вважає, що заявлені у даній справі послуги адвоката є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу. Просить відмовити  відповідачу у задоволенні апеляційної скарги.  По суті зміст доводів відзиву співпадає з висновками суду першої інстанції,  викладеній в оскаржуваних рішеннях.  

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що 04.02.2020 представник позивачки, адвокат Фльорків О.В. подав до суду заяву, у якій просив надати час для подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат та вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
05.02.2020 до суду надійшла заява представника позивачки, адвоката Фльорківа О.В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Заява обґрунтована тим, що позивачка у цій справі понесла судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11200,00 грн, у зв`язку з чим представник позивачки просив постановити додаткове рішення у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у суді в розмірі 11200,00 грн (а.с.125).
18.02.2020 до суду від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с.144-146). У таких запереченнях представник відповідача цитує положення статей  134,  139 КАС України,  Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішення Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо вирішення питання розподілу витрат на правничу допомогу та вказує, що звернення до суду вкладників банку з аналогічними позовами носить масовий характер, послуги за даною категорією справ є стандартними послугами та не потребують великих професійних затрат. Відтак, представник відповідача вважає, що заявлені у даній справі послуги адвоката є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
05.12.2019 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги між позивачкою ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «СИЛА ПРАВА», предметом якого є  здійснення Адвокатським об`єднанням захисту та представництва інтересів позивача в Тернопільському окружному адміністративному суді, Восьмому апеляційному адміністративному суді, Верховному Суді та інших судах, державних органах, установах, недержавних організаціях у справах за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів про стягнення коштів, на умовах і в порядку, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Для надання правничої (правової) допомоги позивачу, Адвокатським об`єднанням призначено адвокатів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (пункт 1.2 договору) (а.с. 126-128).
Розділом 4 вказаного договору врегульовано порядок здійснення розрахунків. Так пунктом 4.2 договору передбачено, що правову допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням по цьому Договору, позивач оплачує в гривнях шляхом внесення (переказу) коштів на рахунок Адвокатського об`єднання. Позивач зобов`язаний протягом 3 (трьох) днів з дати укладення цього Договору оплатити гонорар в розмірі, визначеному Сторонами в додатку до цього Договору (пункт 4.3 договору). Пунктами 4.5 та 4.6 договору передбачено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі Сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість. Акт складається Адвокатським об`єднанням та надається позивачу особисто або надсилається поштою. Акт вважається підписаним якщо протягом 3 днів з моменту його отримання позивачем, останній не надав Адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт. Оплата за цим Договором є гонораром Адвокатського об`єднання за надання  правової  (правничої) допомоги та поверненню не підлягає.
Згідно Додатка №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.12.2019 сторони визначили види правничої (правової) допомоги та погодили розмір гонорару по Договору, зокрема, згідно з пунктами 2, 3 Додатку №1 за одну годину представництва в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, позивач сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 800 грн. Загальний розмір гонорару залежить від кількості затрачених адвокатом Адвокатського об`єднання годин по даній справі, але в будь-якому випадку не може бути меншим 8 000,00 грн (а.с. 128).
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано суду наступні документи:
- копію акта №1 від 04.02.2020 обсягу наданої правничої (правової) допомоги до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.12.2019 (а.с. 129);
- копії виписок за рахунками від 15.01.2020 (а.с. 130) та від 23.01.2020 (а.с. 131);
- копії квитанцій від 15.01.2020 та від 23.01.2020 на загальну суму 9 000,00 грн, у яких вказано призначення платежу: ОСОБА_1 ; оплата за адвокатські послуги (а.с. 132).

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи рішення про присудження судових витрат на користь позивача суд виходив із співмірності понесених позивачем витрат  із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Предметом позовних вимог в цій справі є визнання протиправною відмови Фонду у виплаті позивачці гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду та стягнення завданої майнової шкоди у розмірі суми вкладу. При цьому така майнова шкода завдана через невиконання уповноваженою особою Фонду судового рішення. 
Частинами першою, сьомою  статті 139 КАС України  передбачено, що     при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього    Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень пункту 1 частини третьої  статті 132 КАС України    до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частинами п`ятою, сьомою  статті 134 КАС України    розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої  статті 143 КАС України  якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
На підтвердження обставин щодо фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір від 05.12.2019 про надання правової (правничої) допомоги; додаток №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.12.2019; копію акта №1 від 04.02.2020 обсягу наданої правничої (правової) допомоги до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.12.2019 (а.с. 129); копії виписок за рахунками від 15.01.2020 (а.с. 130) та від 23.01.2020 (а.с. 131); копії квитанцій від 15.01.2020 та від 23.01.2020 на загальну суму 9 000,00 грн, у яких вказано призначення.
        Із змісту  акта    про надання правничої (правової) допомоги  слідує, що правнича допомога надана в обсязі 14 годин, вартість послуг склала 11 200,00 грн, а зокрема:
попередня (досудова) консультація, вивчення документів, судової практики та аналіз законодавства щодо предмета спору - 1 година; вартість вказано 800,00 грн;
формування правової позиції, підготовка та подання позовної заяви - 8 годин; вартість послуг - 6 400,00 грн;
ознайомлення із відзивом на позов, підготовка та подання відповіді на відзив - 4 години; вартість послуг - 3 200,00 грн;
участь у судових засіданнях - 1 година; вартість - 800,00 грн (а.с. 129).
Відповідно до частини першої статті 19  Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» 05.07.2012, № 5076-VI  видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань
З огляду на приведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд  першої інстанції підставно врахував позицію Верховного Суду в додатковій постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 та прийшов висновку що дана адміністративна справа в силу пункту 2 частини шостої  статті 12 КАС України  є справою незначної складності, проте потребувала пояснень сторін (з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування), а тому її розгляд проводився за участі сторін, представництво інтересів позивачки забезпечив представник. Спір є майновим та стосується відшкодування шкоди завданої позивачці протиправними діями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через невиплату гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду, право на отримання якого підтверджено судовими рішеннями, що спростовує твердження представника відповідача    про масових характер позовів цієї категорії, оскільки така масовість стосувалася позовів про включення осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду, але не відшкодування майнової шкоди. Обґрунтування позовних вимог і предмет позову свідчать про важливість предмета спору для позивачки, яка з червня 2016 року не може отримати гарантоване державою відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при наявності судового рішення, яким таке право підтверджено, та вчиняючи ряд дій спрямованих на захист своїх майнових прав.
З огляду на зміст документів підготовлених позивачем та наданих суду, колегія суддів  погоджується з висновком суду першої інстанції, що підготовка  заяв по суті у даній справі вимагала середнього обсягу юридичної роботи (проте не надмірного, значного) та з урахування критеріїв пропорційності  судом підставно присуджено  за рахунок бюджетного фінансування відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн, з яких: попередня (досудова) консультація 800,00 грн (1 год); підготовка позовної заяви - 4 000,00 грн (5 год); підготовка відповіді на відзив - 1 600,00 грн (2 год); участь у судових засіданнях - 800,00 грн (1 год).
Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було подано до суду як першої так і апеляційної інстанцій  жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності    витрат    на професійну    правничу допомогу    у заявленому позивачем розмірі.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що понесені позивачем витрати у сумі 7 200,00 грн є обґрунтованими та співмірними з предметом спору.
Враховуючи  приведені положення законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача щодо скасування додаткового рішення суду першої інстанції від 18 лютого 2020року, оскільки вказане рішення постановлено з дотриманням норм матеріального права за фактичного та повного встановлення всіх обставин справи в їх сукупності.
Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на додаткове рішення   Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 500/2828/19 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 500/2828/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 30 квітня 2020 року.