ПОСТАНОВА
Іменем України

24 квітня 2020 року 
Київ
справа №806/48/15
адміністративне провадження №К/9901/5881/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження 
касаційну скаргу Коростенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області
на  постанову  Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 (суддя Сичова О.П.)
та  ухвалу  Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 (Головуючий суддя Котік Т.С., судді: Жизневська А.В., Малахова Н.М.) 
у справі  №  806/48/15
за позовом  Приватного акціонерного товариства «Бехівський спеціалізований кар`єр»
до  Коростенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області
про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Бехівський спеціалізований кар`єр» (далі - позивач, ПАТ «Бехівський спеціалізований кар`єр») звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Коростенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - відповідач, Коростенська ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 № 0001902201.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2015, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015, позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати  постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що позивачем протягом перевіряємого періоду в порушення підпункту 263.6.2 пункту 263.6 статті 263 Податкового кодексу України при складанні розрахунку плати за користування надрами для видобування корисних копалин при обчисленні вартості одиниці видобутої корисної копалини за фактичними цінами реалізації сума доходу, отримана від реалізації зменшувалася на суму витрат платника, пов`язаних з доставкою (перевезенням, транспортуванням) обсягу (кількості) відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) розмір яких не обумовлено договорами купівлі-продажу згідно з умовами постачання.
Позивач письмово проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 20.10.2014 по 28.11.2014 (термін проведення перевірки продовжувався з 17.11.2014 по 28.11.2014 на підставі наказу Коростенської ОДПІ від 14.11.2014 № 731), на підставі направлень № 443,№ 444 від 20.10.2014, № 445, № 446 від 22.10.2014, № 450, № 451 від 27.10.2014, № 454 від 28.10.2014, № 471 від 10.11.2014, наказу від 07.10.2014 № 645, згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пунктом 77.1 статті 77 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання, посадовими особами відповідача проведено планову виїзну документальну перевірку ПАТ «Бехівський спеціалізований кар`єр» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013.
За наслідками перевірки складено Акт від 05.12.2014 № 1712/22-01/03443749, за висновками якого встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог підпункту 263.6.2 пункту 263.6 статті 263 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено плату за користування надрами в сумі 3  965  756, 62 грн.
На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 № 0001902201, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем: плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в розмірі 5  948  634, 93 грн, в тому числі 3  965  756, 62 грн - за основним платежем та 1  982  878,31 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодилася колегія суддів суду апеляційної інстанції та погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з такого.
За змістом підпункту 263.2.1 пункту 263.2. статті 263 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), об`єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій в користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) або обсяг погашених у податковому (звітному) періоді запасів корисних копалин.
Підпунктом 263.6.1. пункту 263.6 статті 263 Податкового кодексу України передбачено, що вартість відповідного виду видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства) за більшою з таких її величин: за фактичними цінами реалізації відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини); за розрахунковою вартістю відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини.
Відповідно до підпункту 263.6.2 пункту 263.6. статті 263 Податкового кодексу України у разі обчислення вартості видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) за фактичними цінами реалізації вартість одиниці відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) встановлюється платником за величиною суми доходу, отриманого (нарахованого) від виконаних у податковому (звітному) періоді господарських зобов`язань з реалізації відповідного обсягу (кількості) такого виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини).
Сума доходу, отриманого (нарахованого) від реалізації відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) за податковий (звітний) період зменшується на суму витрат платника, пов`язаних з доставкою (перевезенням, транспортуванням) обсягу (кількості) відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) споживачу в розмірах, установлених у договорі купівлі-продажу згідно з умовами постачання. Суми попередньої оплати вартості обсягу (кількості) відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що надійшли до моменту фактичного виконання господарських зобов`язань (фактичної поставки) або до моменту настання строку виконання господарських зобов`язань (поставки) за відповідним договором, включаються до суми доходу для обчислення вартості одиниці відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді, якщо такі господарські зобов`язання (поставки) виконані або мали бути виконаними за відповідним договором. Сума доходу, отримана від реалізації обсягу (кількості) відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) в іноземній валюті, обраховується в національній валюті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на дату реалізації таких корисних копалин.
Зокрема, згідно підпункту 263.6.3 пункту 263.6 статті 263 Податкового кодексу України до витрат платника, пов`язаних з доставкою (перевезенням, транспортуванням) видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) споживачу, належать:
а) витрати, пов`язані з доставкою (перевезенням, транспортуванням) видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) із складу готової продукції платника (вузла обліку, входу до магістрального трубопроводу, пункту відвантаження споживачу або на переробку, межі розділу мереж із споживачем) споживачу, а саме:
з доставкою (перевезенням, транспортуванням) магістральними трубопроводами, залізничним, водним та іншим транспортом;
із зливанням, наливанням, навантаженням, розвантаженням та перевантаженням;
з оплатою послуг портів, зокрема портових зборів;
з оплатою транспортно-експедиторських послуг;
б) витрати з обов`язкового страхування вантажів, обчислені відповідно до законодавства;
в) митні податки та збори у разі реалізації за межі митної території України.
Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи ПАТ «Бехівський спеціалізований кар`єр» протягом 2012-2013 років поставляло  товари, в тому числі щебеневу продукцію на підставі укладених договорів поставки.
          В експортних договорах поставки щебеневої продукції, укладених позивачем з покупцями-нерезидентами, було погоджено, що ціна на товар визначається на умовах DAF (ІНКОТЕРМС-2000) до залізничного переходу на кордоні Україна-Росія: станція Зерново-Суземка на момент підписання договору за одну тонну продукції.
     Отже, згідно з умовами поставок було погоджено, що витрати, пов`язані з транспортуванням товару (послуги залізниці або залізничний тариф) територією України до кордону з Росією, покладаються на постачальника (позивача) та включаються до ціни товару. Погодження ціни на дату кожної поставки або після зміни такої ціни, фіксувалось у «Додатках», де зазначалась ціна в рублях РФ за тону щебеневої продукції на умовах поставки DAF (кордон Україна-Росія: станція Зерново-Суземка).
        Відтак, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій,  сторони в експортних договорах поставки щебеневої продукції погодили істотні умови визначення витрат на транспортування та порядок обчислення їх розміру, а тому такі витрати визначаються в їх фактичній сумі та покладаються на продавця (позивача).
   Постачання щебеневої продукції покупцям-нерезидентам підтверджується відповідними додатками до договорів та первинними документами, зокрема, залізничними накладними та видатковими накладними, спеціфікаціями, що дозволяють визначити обсяг поставок, маршрут руху вантажу зі станції відправника - Бехи до прикордонної станції переходу Зерново-Суземка, а також конкретну суму витрат позивача на транспортування продукції по такому маршруту.
     Судами вірно зазначено, що експортні договори були укладені на тривалий термін, а не на разову поставку, а тому погодження фіксованої суми витрат на транспортування є недоцільним та економічно необґрунтованим через ймовірні зміни залізничного тарифу тощо.
       Таким чином, з аналізу наведених норм податкового законодавства вбачається, що сума доходу, отриманого від реалізації видобутої корисної копалини зменшується на суму витрат платника, пов`язаних з доставкою (перевезенням, транспортуванням) видобутої корисної копалини споживачу в розмірах, установлених у договорі купівлі-продажу згідно з умовами постачання, а отже висновки податкового органу про неможливість зменшення суми доходу, отриманого від реалізації товарної продукції, на суму витрат пов`язаних із доставкою (транспортуванням), є безпідставними.
      Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи викладене,  суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтовані  рішення,  в  яких  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій не встановлено.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Коростенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення. 
Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2015  та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 у справі № 806/48/15 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	
Судді:	  	  С.С. Пасічник	
 	  	  В.П. Юрченко