ПОСТАНОВА
Іменем України

17 березня 2020 року 

м. Київ
справа №456/2467/16-а
адміністративне провадження №К/9901/23512/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 (колегія у складі суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р., Мікули О.І.)
у справі № 456/2467/16-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області 
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

I. РУХ СПРАВИ

1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, в якому просив:
- визнати неправомірними дій відповідача щодо відмови в призначені позивачу пільгової пенсії за віком; 
- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі Списком №     2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Список № 2) відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) з моменту звернення із заявою до відповідача, тобто з 25.04.2016; 
2.          Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.01.2017 адміністративний позов задоволено.
3.          Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 скасовано рішення суду першої інстанції, прийнято у справі нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
4.          У касаційній скарзі позивач, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача.
6.          У зв`язку із ліквідацією зазначеного суду справу передано Верховному Суду.
7.           Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу, у якому просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
8.          18.04.2018 від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшло клопотання про заміну відповідача правонаступником, а саме Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
9.          15.01.2020 від позивача на адресу суду надійшла заява про залишення касаційної скарги без розгляду, у зв`язку із відмовою від позову.
10.          Ухвалою Верховного Суду від 19.02.2020 призначено справу до розгляду у судовому засіданні з викликом учасників справи на 11.03.2020 о 11:30 год.
11.          Ухвалою Верховного Суду від 03.03.2020 задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
12.          В судовому засіданні ухвалою суду замінено Стрийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
13.          Під час судового засідання, що відбулося 11.03.2020, позивач відкликав заяву про залишення касаційної скарги без розгляду, просив розглядати справу по суті.
14.          Колегія суддів задовольнила це клопотання і за згодою сторін продовжила розгляд справи у порядку письмового провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку із досягненням 57-ти річного віку позивач у квітні 2016 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, до якої подав трудову книжку та уточнюючі довідки.
16.          05.05.2016 рішенням № 5 пенсійний орган відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з посиланням на те, що ним не надано всіх необхідних документів, які підтверджують стаж роботи в шкідливих умовах протягом повного робочого дня за Списком № 2 та документів про атестацію робочих місць. За умови надання таких документів питання про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку може розглядатися позивачем повторно.
17.          Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку.
19.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у позивача відсутній стаж для призначення пільгової пенсії за віком.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.          Позивач у касаційній скарзі наголошує на тому, що на момент звернення до відповідача мав право на призначення пільгової пенсії, що підтверджується поданими ним документами, а не проведення атестації робочих місць не залежить від позивача.
21.          Відповідач подав заперечення на касаційну скаргу. Зазначає, що позивачем не підтверджено пільгового стажу, оскільки надано лише частину уточнюючих довідок щодо підтвердження пільгового стажу, крім того, з 20.08.1992 періоди роботи за Списком № 2 зараховуються до стажу роботи в шкідливих умовах тільки за умови проведення атестації робочих місць. 

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
23.          Пунктом «б» ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
24.          Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом 1 цього пункту, у період до 1.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1.04.2016 по 31.03.2017 - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
25.          Відповідно до п.10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі - Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.
26.          Згідно із ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
27.          Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
28.          Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
29.          Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
30.          Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
31.          Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
32.          Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно із Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення для проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
33.          Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
34.          Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
35.          За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
36.          Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
37.          При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
38.          З 22.08.1956 по 31.12.1991 включно діяли списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173. З 01.01.1992 по 10.03.1994 включно застосовувались списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 26.01.1991 №10, з 11.03.1994 по 06.02.2003 включно були чинними списки затверджені постановою КМУ від 11.03.1994 №62, з 07.02.2003 по теперішній час діють списки, затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 №36.
39.          У Списку №2 за 1956 рік у пп. «а» п.1 розділі І передбачено таку посаду, як помічник бурильника. Крім того, ця посада зберігалась і у Списку №2, затвердженому постановою КМУ від 26.01.1991 №10.
40.          Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів у трудовій книжці позивач з 23.08.1979 по 2.11.1979 та з 13.04.1983 по 9.04.1990 працював на посаді помічника бурильника, з 6.06.1990 по 10.10.1992 працював в кооперативі, з 17.03.1995 по 2.12.1998 працював на посаді касира пункту обміну валюти в Споживчому товаристві «Мальви», з 9.12.1998 по 24.12.2002 працював на посаді помічника бурильника, з 10.04.2003 по 30.11.2004 та з 1.12.2004 по 14.01.2005, з 1.05.2005 по 31.05.2006, з 1.06.2006 по 27.03.2007 працював вахтовим метод на посадах помічника бурильника на підприємствах, що знаходяться в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та з 4.01.2008 по 16.03.2009 працював на посаді слюсара-ремонтника 5 розряду. ОСОБА_1 був задіяний на цих посадах повний робочий день і ці роботи відносяться до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
41.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутнє підтвердження атестації робочого місця позивача.
42.          19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 520/15025/16, в якій аналізувала наслідки відсутності атестації робочих місць в контексті пенсійних прав громадян. 
43.          Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.09.2013, 25.11.2014, 17.03.2015 у справах № 21-183а13, № 21-519а14, № 21-585а14 та зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
44.          Суд не бачить підстав не погодитися з цим правовим висновком і застосувати його до вирішення цієї справи.
45.          Відповідно до ч.1 ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасоване судове рішення, яке відповідає закону.
46.          Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
47.          За подання касаційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. (а.с. - 88), який необхідно стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Керуючись ст. 341, 345, 356 КАС України, Суд -
          
П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 у справі №     456/2467/16-а скасувати, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.01.2017 залишити в силі.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб