Ухвала                                                
 
10 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 666/7945/14-ц
провадження № 61-44708св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Ступак О. В.
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі - ТОВ «ФК «Поліс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень  
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 грудня 2015 року позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено частково.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за генеральною угодою від 21 серпня 2007 року № 12 та кредитним договором від 21 серпня 2007 року № 25.30-12/07 у розмірі 
57 372,96 доларів США, з яких: 45 597,88 доларів США - заборгованість за кредитом (поточна), 10 319,91 доларів США - заборгованість за кредитом (прострочена), 102,79 доларів США - заборгованість за процентами за період з 18 жовтня 2014 року по 23 жовтня 2014 року, 1 277,79 доларів США - заборгованість за процентами за період з 19 вересня 2014 року по 17 жовтня 2014 року, 71,10 доларів США - три проценти річних за весь час прострочення сплати кредиту за період з 21 листопада 2008 року по 23 жовтня 2014 року, 
3,49 доларів США - три проценти річних за весь час прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 21 листопада 2008 року по 
23 жовтня 2014 року, а також пеню за несвоєчасну сплату кредиту за період з 
19 лютого 2014 року по 23 жовтня 2014 року у розмірі 7 166,16 грн та пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за період з 20 травня 2014 року по 23 жовтня 2014 року у розмірі 242,48 грн.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилено, рішення Дніпровського районного суду м. Херсона 
від 21 грудня 2015 року в частині стягнення заборгованості за кредитом та судових витрат залишено без змін.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 відхилено, рішення Дніпровського районного суду 
м. Херсона від 21 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2016 року залишено без змін.
 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 
2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 грудня 2015 року задоволено, рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 
21 грудня 2015 року скасовано, відмовлено в задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк».
 
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2017 року апеляційні скарги ТОВ «ФК «Поліс» та ПАТ «ВТБ Банк» задоволено частково, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 
2016 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 грудня 2015 року.
 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10 квітня 
2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 грудня 2015 року залишено без розгляду.
 
У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 грудня 
2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, на обґрунтування якої зазначала, що 18 листопада 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Поліс» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21МБ, а 27 листопада 2015 року укладено договори про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, тобто відбулася зміна кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором 
від 21 серпня 2007 року та договором поруки від 21 серпня 2007 року, а тому ПАТ «ВТБ Банк» на час ухвалення рішення судом першої інстанції не було належним позивачем, а отже не мало права вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до неї та позичальника. 
 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 
2018 року у задоволені заяви ТОВ «ФК «Поліс» про заміну сторони (процесуальне правонаступництво), позивача ПАТ «ВТБ Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Поліс», відмовлено.
 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 
2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 грудня 2015 року задоволено, рішення Дніпровського районного суду м. Херсона 
від 21 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк».
 
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 04 вересня 2018 року замінено первинного кредитора ПАТ «ВТБ Банк» та позивача у справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - нового кредитора ТОВ «ФК «Поліс».
 
Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 04 вересня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Поліс» задоволено частково, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ТОВ «ФК «Поліс» задоволено.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Поліс» заборгованість за генеральною угодою від 21 серпня 2007 року 
№ 12 та кредитним договором від 21 серпня 2007 року № 25.30-12/07-СК у розмірі 57 948,34 доларів США, з яких: 55 917,99 доларів США -заборгованість за тілом кредиту, 1 380,58 доларів США - заборгованість за простроченими процентами за час користування кредитом за період з 19 вересня 2014 року по 23 жовтня 2017 року, та 553,37 доларів США - пеня за прострочення сплати тіла кредиту за період з 19 лютого 2014 року по 23 жовтня 2014 року, 21,81 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів за період з 20 травня 2014 року по 23 жовтня 2014 року, 71,10 доларів США - три проценти річних за весь час прострочення щомісячних платежів за період з 21 листопада 2008 року по 
23 жовтня 2014 року по тілу кредиту та 3,49 доларів США - три проценти річних по простроченим процентам за період з 21 листопада 2008 року по 23 жовтня 2014 року. 
 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року касаційну скаргу  ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 04 вересня 2018 року про заміну сторони у справі, скасовано. Постанову Апеляційного суду Херсонської області від 04 вересня 2018 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Короткий зміст поданої заяви про роз`яснення судового рішення
 
У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ТОВ «ФК «Поліс» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, у якій позивач просив роз`яснити зазначене судове рішення у частині мотивів суду, що ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником підлягає оскарженню, а також, з яких підстав Верховний Суд дійшов до висновку про те, що товариство мало право оскаржити зазначену ухвалу, ураховуючи, що суд першої інстанції вказав, що вона не підлягає оскарженню.
 
На обгрунтування заяви зазначало, що постановою Верховного Суду 
від 12 лютого 2020 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 04 вересня 2018 року про заміну сторони у справі, однак ТОВ «ФК «Поліс» не зрозумілий порядок реалізації вказівок Верховного Суду, викладених у зазначеній постанові. Висновки Верховного Суду про те, що суд апеляційної інстанції не мав процесуального права за власною ініціативою залучати до участі у справі ТОВ «ФК «Поліс», як правонаступника позивача ПАТ «ВТБ Банк», оскільки ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Поліс» про залучення його до участі у справі, як правонаступника ПАТ «ВТБ Банк», яку товариство в апеляційному порядку не оскаржило, не відповідають нормам цивільного процесуального законодавства України, оскільки ЦПК України передбачає можливість оскарження лише ухвали про заміну сторони у справі або сторони виконавчого провадження, а не про відмову у такій заміні. Крім того, суд першої інстанції в резолютивній частині ухвали від 06 лютого 2018 року зазначив про не можливість оскарження зазначеного процесуального рішення в апеляційному порядку, а тому товариство, звертаючись до суду за захистом свого порушеного права, не повинно потерпати від негативних наслідків у вигляді некомпетентності суддів суду першої інстанції.   
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Вивчивши заяву ТОВ «ФК «Поліс», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заява про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню. 
 
Відповідно до частин першої-третьої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.
 
За змістом положень зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів його тлумачення, що призводить до утруднення чи неможливості його виконання. 
 
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметомсудового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
 
Судове рішення, яке просить роз`яснити ТОВ «ФК «Поліс», є зрозумілим, не допускає кількох варіантів тлумачення, а тому не підлягає роз`ясненню у порядку статті 271 ЦПК України. 
 
Посилання ТОВ «ФК «Поліс» на те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у заміні сторони у справі не підлягає апеляційному оскарженню є неспроможними, оскільки положення пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України не містить заборони апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження, а тому зазначена ухвала суду першої інстанції підлягає апеляційному оскарженню (правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18)). 
 
Не є обгрунтованими і доводи заявника про те, що вказівка у резолютивній частині ухвали суду першої інстанції від 06 лютого 2018 року про неможливість апеляційного оскарження зазначеного судового рішення позбавило ТОВ «ФК «Поліс» права на його оскарження, оскільки помилкове зазначення суду першої інстанції про те, що ухвала про відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) не підлягає оскарженню, не може слугувати виправданням не використання учасником справи своїх процесуальних прав, визначених ЦПК України.  
 
Висновок за результатами розгляду заяви
 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заява ТОВ «ФК «Поліс» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 лютого 2020 року не підлягає задоволенню.
 
Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без задоволення.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    О. В. Ступак
Судді:                                                                                              І. Ю. Гулейков
А. С. Олійник
                                                                                                        С. О. Погрібний
                                                                                                        Г. І. Усик