ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/302/20 Справа № 209/3861/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 квітня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 лютого 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
       Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
       При обставинах встановлених місцевим судом, 06.11.2019 року о 19.05 годин по пр.Металургів в м.Кам`янське керував автомобілем Тойота д.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різький запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, хитка хода). На законну вимогу поліцейських пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленом законом порядку в закладі охорони здоров`я та продути алкотестер "Драгер №0654" відмовився в присутності двох свідків. 

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову районного суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою, та такою, яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що є інвалідом першої групи з діагнозом: хронічна хвороба нирок 5-го ступеню.
Вказує на те, що працював оперуповноваженим в органах МВС та за специфікою служби мав негативні стосунки із затриманими ним особами, які потім отримали вироки по кримінальним справам.
Пояснює, що в день складання протоколу, він прямував додому після сеансу гемодіалізу і його зупинили працівники охоронної структури "Цитадель", які почали стверджувати, що він знаходиться у стані сп`яніння. Після цього він викликав працівників поліції.
Вважає, що районний суд не дослідив належним чином обставини справи і прийшов до помилкового висновку про те, що він перебував у стані сп`яніння.
Вказує на те, що працівники поліції безпосередньо не бачили, що він перебував за кермом автомобіля.
       Також звертає увагу на те, що має медичний висновок з медичної установи відповідно до якого він не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Позиція учасників апеляційного перегляду.
       В судове засідання ОСОБА_1 та діючий в її інтересах адвокат Доронкін І.І. не з`явились, були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.
       
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
       Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
       Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме:
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 328894 від 06 листопада 2019, з якого вбачається, що 06.11.2019 року о 19.05 годин по пр.Металургів в м.Кам`янське керував автомобілем Тойота д.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різький запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, хитка хода). На законну вимогу поліцейських пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленом законом порядку в закладі охорони здоров`я та продути алкотестер "Драгер №0654" відмовився в присутності двох свідків; 
       - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;
 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ ДМЛ №1 ДОР від 06.11.2019 року;
 
         Так, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:
       - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
       За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.        
       Доводи апеляційної скарги про те, що свідки, які надавали пояснення не бачили факту керування ОСОБА_1 автомобілем, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складався саме за відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння.
       Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апелянта про те, що він працював оперуповноваженим в органах МВС та за специфікою служби мав негативні стосунки із затриманими ним особами, які потім отримали вироки по кримінальним справам та на його думку є підставою для скасування рішення, оскільки ці доводи не підтверджуються матеріалами справи.
       Стосовно доводів апелянта, про те, що свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №328894 від 06.11.2019 року приймали участь і в інших судових засіданнях не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки це не спростовує винність ОСОБА_1 від вчиненого адміністративного правопорушення.
       Щодо доводів апелянта про те, що він є інвалідом першої групи та проходить гемодіалез то вони є неспроможними, оскільки винність ОСОБА_1 поза всяким сумнівом знайшла своє підтвердження доказами, що містяться в матеріалах справи в розумінні ст. 251 КУпАП.
       Медичний висновок від 06.11.2019 наданий ОСОБА_1 в якості доказу щодо невинуватості у вчиненому правопорушенні, апеляційний суд також не приймає, оскільки відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав і протокол про адміністративне правопорушення щодо останнього складався саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
       Інші доводи апеляційної скарги апеляційний суд сприймає як спосіб захисту та мають формальний характер і спрямовані на уникнення особи від адміністративної відповідальності.
       Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Отже винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні поза всяким сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність я чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).         
       Адміністративне стягнення суд першої інстанції наклав з дотриманням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП.
       Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
                
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 лютого 2020 року - залишити без змін.
       
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко