ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18866/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                             судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                           суддів:                       Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,
               за участю секретаря:                       Рагімової Т.О.,          
                           
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування повідомлення, визнання дій протиправними,-         

ВСТАНОВИВ:
  
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо формування пункту 3 резолютивної частини вимоги державного виконавця від 23 травня 2019 року №57853079/20.1/4, яка прийнята у межах виконавчого провадження № 57853079 та повідомлення від 17 липня 2019 року №57853079/20.1/4, яке сформоване відповідно до  статті 63 Закону України "Про виконавче провадження"  у тому ж виконавчому провадженні № 57853079.
          Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.  
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження №57853079 з примусового виконання виконавчого листа №826/5426/16, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 20 лютого 2018 року, про зобов`язання Київську міську раду розглянути відповідно до вимог статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проєкт рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними статтею 121 Земельного кодексу України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування житлового будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та заяву ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року, ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними статтею 121 Земельного кодексу України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування житлового будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 .
23 травня 2019 року відповідачем скеровано до Київської міської ради вимогу №57853079/20.1/4, якою останню зобов`язано у триденний строк з моменту отримання вимоги надати до відділу інформацію щодо виконання виконавчого листа №826/5426/16, виданого 20 лютого 2018 року Окружним адміністративним судом міста Києва, а у разі невиконання рішення суду надати письмове пояснення за фактами невиконання даного рішення та законних вимог державного виконавця. Також, з дня отримання вимог - негайно повідомити прізвище, ім`я, по-батькові, посаду особи винної у невиконанні рішення суду, що відповідає за виконання зазначеного рішення (пункт 3). 
Листом від 19 червня 2019 року №05703-11552 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив відповідача про те, що станом на теперішній час у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відсутня інформація щодо розгляду Київською міською радою проєкту рішення "Про приватизацію земельної ділянки громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 для ведення садівництва, для будівництва індивідуального гаражу на АДРЕСА_1 ".
Стосовно повідомлення прізвища, ім`я, по-батькові та посаду особи, винної у невиконанні рішення суду, що відповідає за виконання рішення, у вказаному листі зазначено, що пунктом 2.7. Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року № 241/2463, визначено, що проєкт рішення Київської міської ради про надання дозволу (проєкт рішення Київської міської ради про відмову у наданні дозволу) на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується та приймається у порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради.
Відповідно до частини 1 статті 37 рішення Київської міської ради від 07 липня 2016 року № 579/579 "Про Регламент Київської міської ради" рішення Київської міської ради вважається прийнятим, якщо на пленарному засіданні за нього проголосувала більшість депутатів від загального складу Київської міської ради, окрім випадків, передбачених цим Регламентом. При встановленні результатів голосування до загального складу Київської міської ради включається Київський міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні Київської міської ради, і враховується його голос.
Статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним з основних принципів місцевого самоврядування є принцип колегіальності.
Таким чином, рішення на пленарному засіданні Київської міської ради приймаються за результатами голосування більшості депутатів від загального складу Київської міської ради.
17 липня 2019 року відповідачем скеровано до Слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві повідомлення для розгляду питання стосовно відкриття кримінального провадження по факту умисного невиконання виконавчого листа №826/5426/16, виданого 20 лютого 2018 року Окружним адміністративним судом міста Києва.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі за текстом - «Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Частиною першою ст.13 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Щодо вимог позивача про протиправність повідомлення відповідача від 17 липня 2019 року №57853079/20.1/4, яке було скеровано до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в місті Києві, замість направлення такого повідомлення у Державне бюро розслідувань відповідно до частини 4 статті 216 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно із п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Згідно частини 4 зазначеної статті Закону № 1404-VIII, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до пунктів 6, 9,12 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі - Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.
Статтею 63 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 38 Кримінального процесуального кодексу України, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оскаржуване повідомлення від 17.07.2019 року № 57853079/20.1/4 було скеровано до органу досудового розслідування, а саме - Слідчого управління Головного управління Національної поліції в місті Києві.
Розширений перелік повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин наведено у статті 12 Земельного кодексу України, згідно з яким виключно до компетенції міської ради належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб. Можливості делегування таких повноважень від органів місцевого самоврядування до їх виконавчих органів законом не передбачено.
Частиною 5 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"  від 21 травня 1997 року №280/97-ВР визначено, що сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. 
Одночасно частиною 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР визначено повноваження сільського, селищного, міського голови та пунктом 19 частини 4 статті 42 названого Закону наголошено, що сільський, селищний, міський голова здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.
Відповідно до частини 1 статті 37 рішення Київської міської ради від 07 липня 2016 року № 579/579 "Про Регламент Київської міської ради" рішення Київської міської ради вважається прийнятим, якщо на пленарному засіданні за нього проголосувала більшість депутатів від загального складу Київської міської ради, окрім випадків, передбачений цим Регламентом. При встановленні результатів голосування до загального складу Київської міської ради включається Київський міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні Київської міської ради, і враховується його голос.
Статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним з основних принципів місцевого самоврядування є принцип колегіальності.
Оскільки судовим рішенням у справі №826/5426/16 зобов`язано Київську міську раду розглянути відповідно до вимог статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проєкт рішення про безоплатну передачу, зокрема, ОСОБА_1 земельної ділянки, з огляду на те, що відповідно до вказаних вище норм Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР повноваження щодо розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян віднесено до виключної компетенції Київської міської ради, доводи позивача про те, що Київський міський голова несе відповідальність за невиконання такого судового рішення є необґрунтованим.
Крім того, Київський міський голова не був залучений в даній справі ні як відповідач, ні як третя особа. 
Також колегія суддів зазначає, що обов`язок відповідача виконувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду №826/5426/16 від 19 грудня 2017 року  визначений статтею 19 Конституції України та статтею 18 Законом України  "Про виконавче провадження". 
З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувані вимоги та повідомлення було прийнятті з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження".     
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року - без змін.                                             
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду.

 Суддя-доповідач                                                                                   Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                     Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                      Черпіцька Л.Т.