Окрема думка
судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 910/2091/19 (провадження № 12-152 гс 19)
 
11 лютого 2020 року
м. Київ
 
Велика Палата Верхового Суду розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05 серпня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про виселення та стягнення 102 110, 95 грн і постановою від 11 лютого 2020 року касаційну скаргу задовольнила частково, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05 серпня 2019 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 02 квітня 2019 року скасувала, справу в частині позовних вимог про стягнення 102 110, 95 грн заборгованості з орендної плати направила для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва, а провадження у справі в частині позовних вимог про виселення закрила.
 
Водночас не погоджуюся з застосуванням Великою Палатою Верхового Суду норм процесуального права з огляду на таке.
 
1.        Зазначаючи процесуальні норми, якими Велика Палата Верховного Суду керувалася визначаючи результати розгляду касаційної скарги, Велика Палата Верховного Суду зазначила: «За частиною першою статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права».
 
2.        Дійсно, Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX), який набрав чинності 08 лютого 2020 року, частина перша статті 311 Господарського процесуального кодексу України викладена у відповідній редакції.
 
3.        Проте, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року) розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
4.        Зазначена норма міститься саме у законі, яким змінений порядок розгляду судових справ, зокрема, в суді касаційної інстанції, і визначає застосування (дію в часі) саме цього закону в частині застосування запроваджених змін щодо касаційних скарг, поданих до набрання вказаним законом сили.
 
5.        Касаційна скарга Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» надійшла до Верховного Суду в серпні 2019 року, таким чином скарга підлягала розгляду та провадження в суді касаційної інстанції у справі № 910/2091/19 мало здійснюватися відповідно до норм процесуального права, що діяли до набрання чинності Законом № 460-IX.
 
6.        Звужене тлумачення пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX щодо лише «стадії розгляду касаційної скарги», а не касаційного провадження в цілому, на моє переконання суперечить меті Закону № 460-IX та змісту відповідної норми прикінцевих та перехідних положень, оскільки означатиме можливість застосування нових процесуальних норм на інших стадіях касаційного провадження, наприклад, перевірки касаційної скарги і відкриття касаційного провадження.
 
7.        Застосовування процесуальних норм запроваджених Законом № 460-IX до касаційних скарг, поданих до набрання зазначеним законом сили, суперечить як приписам вказаного закону так і принципу правової визначеності.
 
Суддя                                                                                                                    В. В. Пророк

 
 
Окрема думка складена 13 березня 2020 року.