ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року	Львів	Справа № 140/172/20 пров. № А/857/2447/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                              Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                                 Іщук Л.П., Обрізка І.М., 
                                                                                                                                   
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року про повернення його позовної заяви до Управління Держпраці у Волинській області про скасування акта,

суддя(і) у І інстанції                                                                      Денисюк Р.С., 
час ухвалення рішення                                                            не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                            м. Луцьк, 
дата складення повного тексту рішення                                         17 січня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

16 січня 2020 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області звернулося до суду із позовом, у якому просило скасувати акт форми Н-1/П повторного розслідування нещасного випадку, що стався 17 грудня 2018 року на Луцькому МПД ДП «Укрспирт» від 11 грудня 2019 року, затвердженого Управлінням Держпраці у Волинській області від 12 грудня 2019 року.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року у відкритті провадження у цій справі було відмовлено на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України. 
У апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області просило ухвалу судді від 17 січня 2020 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права. На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відповідачем у справі була створена спеціальна комісія, акт затверджено підписом та печаткою керівника відповідача. Тому відповідач, як орган державної влади, виконуючи владні функції, виступав як суб`єкт владних повноважень і цей спір можна віднести до публічно-правових.
Відповідно до частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.
Як слідує з позовної заяви, спір стосується оскарження акту форми Н-1/П повторного розслідування нещасного випадку, що стався 17 грудня 2018 року на Луцькому МПД ДП «Укрспирт».
Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Як передбачено частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Разом із тим, відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, акт про розслідування нещасного випадку є одним з документів, необхідних для розгляду Фондом соціального страхування від нещасних випадків справ про страхові виплати.
Статтею 17 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Спори щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку. За бажанням заінтересована особа може звернутися з питань вирішення спору до спеціальної комісії Фонду. До складу цієї комісії на громадських і паритетних засадах входять представники держави, застрахованих осіб і страхувальників.
Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», пунктом 58 якого визначено, що протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1.
За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії (спеціальної комісії), роботодавцем, Держпраці або її територіальним органом (або юридичною особою, яка утворювала комісію, та її органом управління) вживаються заходи до призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння).
Голова Держпраці або керівник її територіального органу у разі невиконання спеціальною комісією визначених цим Порядком обов`язків має право призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, притягти до відповідальності посадових осіб територіального органу Держпраці та підприємства (установи, організації), які допустили порушення вимог цього Порядку.
Повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії).
Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку.
Як встановлено суддею першої інстанції, до складу комісії, яка проводила повторне розслідування нещасного випадку, що стався 17 грудня 2018 року на Луцькому МПД ДП «Укрспирт», увійшли: завідувач сектору розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму Управління Держпраці у Волинській області ОСОБА_1 , заступник начальника відділу профілактики страхових випадків – головного страхового експерта з охорони праці УВД ФСС у Волинській області Євпак В.В., провідний інженер відділу  охорони праці ДП «Укрспирт» Ярошенко В.В., провідний юрисконсульт Луцького МПД ДП «Укрспирт» Мельничук О.А., член профспілки ППО Луцького МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_2 , технічний інспектор праці Федерації профспілок Волинської області Іванов К.Н., а також ОСОБА_3 , як уповноважений сім`єю потерпілого, тобто не лише представники органів державної влади, але й інші особи.
При цьому, як вірно зазначив суддя першої інстанції, комісія у складі зазначених осіб не здійснювала владні управлінські функції на основі законодавства, а розслідувала нещасний випадок на виробництві, про що 12 грудня 2019 року склала відповідний акт за формою Н-1/П, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.
Виходячи із наведеного, слід погодитись із висновком судді першої інстанції, що за суб`єктним складом сторін та характером спірних правовідносин ця справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а отже не може бути розглянута адміністративним судом. 
Таким чином, викладені заявником доводи апеляційної скарги не спростовують правильності застосування суддею першої інстанції норм процесуального закону.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суддя першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись статтями 241, 243, 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року у справі № 140/172/20 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко