Номер провадження: 33/813/351/20
Номер справи місцевого суду: 512/334/19 
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд області у складі: головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановуБалтського районного суду Одеської області від 29.01.2020 року відносно:
ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Саврань Одеської області, громадянки України, працюючої на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною постановою суду провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрито в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області, тобто державним службовцем, та відповідно будучи суб`єктом декларування та відповідальності за корупційні правопорушення, згідно з підпунктом в) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції», в порушення ч. 2 ст. 52 вказаного Закону, не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  зазначила, що постанова суду 1-ої інстанції є незаконною і необґрунтованою через неповноту судового розгляду, з таких підстав:
- поза увагою суду залишилось те, що 16.08.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу, який посвідчений в цей же день приватним нотаріусом Савранського нотаріального округу Ізосімовою К.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 572, та в п. 2.1 зазначено, що за домовленістю сторін продаж цей вчиняється за 121520 грн., які покупець зобов`язується сплатити на протязі 90 календарних днів з моменту посвідчення. При цьому, кожен платіж, який вона отримувала від покупця не перевищував суму 88000 грн.,
- щодо обов`язку повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, то він виникає з моменту можливості використання відповідного доходу, який перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян одноразово, а не за певний проміжок часу;
- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що ОСОБА_1 не мала наміру приховувати дохід від продажу майна, оскільки задекларувала його в щорічній декларації. При цьому, відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, який в не був відсутній;
- суд не надав оцінки наданому ОСОБА_1 річному звіту, а також витягу з історії рахунку, згідно з якими грошові кошти за продаж будинку, вона отримувала частинами, а не одноразово, у зв`язку з чим в неї не виникав обов`язок внесення повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 
Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилась, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутністю, апеляційну скаргу підтримала, при цьому представник прокуратури в судове засідання апеляційного судутакож не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладання розгляду справи не надсилав. 
Враховуючи неявку апелянта та прокурора в судове засідання, апеляційний суд, на підставі вимог ч. 1 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і прокурора, та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції у постанові послався на наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення № 437 від 23.05.2019 року; 
- рапорти від 04.04.2019 року, 23.05.2019 року; 
- пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;
- витяг з реєстру нерухомого майна;
- витяг з реєстру Е -декларацій ОСОБА_1; 
- лист НАЗК за вх. № 2541 від 22.05.2019 року; 
- листом приватного нотаріуса Ізосімової К.Б. з додатками.
Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №437 від 23.05.2019 р. (а.с. 1-8) видно, що, ознайомившись з ним, ОСОБА_1  власноруч виконала запис про те, що з ним не згодна.
Відповідно до ч.2 ст. 52 «Про запобігання корупції» в редакції, чинній на момент складення протоколу №437 від 23.05.2019 року, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.
При цьому, згідно з матеріалами справи, в тому числі відомостям, наявним в протоколі про адміністративне правопорушення №437 від 23.05.2019 року в день укладення 16.08.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу житлового будинку, ОСОБА_1 отримала від покупця грошові кошти в сумі 11520 грн.. Решту грошових коштів за житловий будинок, згідно з умовами договору, що також підтверджується матеріалами справи ОСОБА_2 сплачував частинами, а саме 30.08.2018 р. - 31000 грн., 26.09.2018 р. - 40000 грн., 17.10.2018 р. - 20000 грн., 23.11.2018 р. - 19030 грн., які перераховувались на банківський рахунок ОСОБА_1 ..
З викладеного слід зробити висновок, що жодна сума, перерахована ОСОБА_2 продавцю - ОСОБА_1 не перевищувала суму, яка дорівнює 50 прожиткових мінімумів доходів громадян.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у ОСОБА_1 не виник обов`язок щодо подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.
При цьому, висновок суду 1-ої інстанції про те, що упродовж періоду часу з 00:00 год. 14.11.2018 року по 23:59 год. 24.11.2018 року у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у її майновому стані, який вона проігнорувала, є хибним та суперечить матеріалам справи.
Отже, не забезпечивши повноту, всебічність і об`єктивність судового розгляду, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,оскільки такий висновок ґрунтується не на об`єктивних доказах, а на однобічній оцінці матеріалів справи.
Згідно з приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, із закриттям провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставним, оскільки фактично в діях  ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Окрім того, відповідно до ст. 8 Конституції України, «в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Отже, в ході апеляційного розгляду була встановлена відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.
У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Таким чином, апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі.
Керуючись ст.ст. 8 та 62 Конституції України, ст.ст. 7, 247, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, 
постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 29.01.2020 року про закриття провадження у справі відносно  ОСОБА_1  в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, - скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                О.В. Копіца