УХВАЛА 
01 квітня 2020 року
м. Київ
справа №756/3551/18
провадження № 61-23106св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, Шевченківської районної місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва», Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської ради, Головне управління Національної поліції у місті Києві, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання ордеру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії, визнання наймачем,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Оболонської районна у місті Києві державна адміністрація (далі - Оболонської РДА в м. Києві), Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - Шевченківської РДА в м. Києві), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють у своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - служба у справах дітей), комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва»), Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської ради, Головне управління Національної поліції у місті Києві (далі - ГУ НП у м. Києві) про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання ордеру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії, визнання наймачем.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у 2002 році вітчим позивача ОСОБА_6 отримав ордер на право зайняття квартири АДРЕСА_1 , та з зазначеного часу разом з матір`ю позивача ОСОБА_7 у ній проживав. 
Після народження сина ОСОБА_8 , 
2004 року народження, ОСОБА_1 залишилася одна у дуже скрутному матеріальному становищі та на пропозицію вітчима і матері у квітні 2006 року поселилася з малолітнім сином у зазначену квартиру. 
З цього часу позивач, її син, вітчим та її матір проживали однією родиною, вели спільний побут та мали спільний бюджет. 
Зважаючи на скрутне матеріальне становище родини, питання щодо реєстрації місця проживання позивача та її сина щоразу відкладалося, оскільки це б збільшило витрати на комунальні послуги. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_9 , яка з народження також проживає у спірній квартирі. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. 
На момент пред`явлення позову до суду ОСОБА_1 та її малолітні діти постійно проживали у спірній квартирі майже 12 років, позивач сплачувала рахунки за житлово-комунальні послуги, підтримувала квартиру в належному стані та періодично робила у ній косметичний ремонт. 
У 2015 році ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом про визнання права користування жилим приміщенням, однак ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року у справі № 2/756/2300 її позовну заяву було залишено без розгляду. 
У лютому 2018 року третій особі ОСОБА_2 видано ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_1 . Позивач вважала, що вказаний ордер видано неправомірно без фактичного обстеження квартири. При видачі ордеру порушені її права та права малолітніх дітей, оскільки, незважаючи на відсутність державної реєстрації, вони цілком законно, на правах членів сім`ї наймача, займають цю квартиру.
Посилаючись на зазначене, та з урахуванням уточнень та доповнень до позовної заяви, ОСОБА_1 просила суд:
- визнати її та її малолітніх дітей такими, що проживають у квартирі АДРЕСА_1 на законних підставах;
- визнати ордер на житлове приміщення, що виданий на ім`я ОСОБА_2 , недійсним;
- встановити факт проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , 
2004 року народження, ОСОБА_9 , 2011 року народження, і ОСОБА_6 з 2006 року та по день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) однією сім`єю;
- визнати ОСОБА_1 наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача ОСОБА_6 ;
- зобов`язати Оболонську РДА в м. Києві поновити та змінити договір найму житлового приміщення, що був укладений із ОСОБА_6 
на ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Оболонську РДА в м. Києві видати ОСОБА_1 
та її малолітнім дітям ордер на спірну квартиру;
- зобов`язати Оболонську РДА в м. Києві видати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ордер на інше житлове приміщення замість попереднього.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року позов задоволено частково.
Визнано недійсним ордер від 18 січня 2018 року № 5823, виданий ОСОБА_2 на сім`ю з чотирьох осіб, на право зайняття службового жилого приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1 . 
Визнано ОСОБА_1 наймачем спірної квартири за договором найму житлового приміщення після смерті попереднього наймача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
24 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_10 , у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду 
від 14 листопада 2019 року та залишити в силі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року. 
При цьому посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
У лютому 2020 року справа № 756/3551/18 надійшла до Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами 
(у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, Шевченківської районної місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва», Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської ради, Головне управління Національної поліції у місті Києві, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання ордеру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії, визнання наймачем, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                         В. М. Сімоненко
                                                                                   С. Ю. Мартєв 
                                                                                   Є. В. Петров