Ухвала
іменем України 
15 травня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-1232ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 3 березня 2020 року,
встановив:
За вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 листопада 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 5, 6, 8, 11—13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, та призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Апеляційний суд Київської області ухвалою від 22 квітня 2013 року зазначений вирок залишив без змін.
Захисник ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 звернулися до суду із заявами про перегляд зазначеної ухвали за нововиявленими обставинами.
Київський апеляційний суд ухвалою від 3 березня 2020 року відмовив захиснику ОСОБА_5 та засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на подачу заяв про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду від 22 квітня 2013 року, а вказані заяви повернув особам, які їх подали.
Не погодившись із таким рішенням, засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 3 березня 2020 року. Свої вимоги мотивує тим, що про існування нововиявлених обставин йому стало відомо у грудні 2019 року від захисника. Вказує на те, що повністю аргументував поважність причин пропуску процесуального строку, а оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки він, перебуваючи в місцях позбавлення волі, не мав доступу до мережі Інтернет, тому не міг дізнатися про існування нововиявлених обставин самостійно. Посилаючись на вказані обставини, вважає, що строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами він не пропустив, а висновки апеляційного суду про пропущення ним цього строку є помилковими. 
Перевіривши доводи в касаційній скарзі та долучені до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку, що підстави для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі, відсутні. 
Як видно з наданих суду матеріалів, заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду від 22 квітня 2013 року засуджений ОСОБА_4 та його захисник подали 24-го та 25 лютого 2020 року, тобто поза межами тримісячного строку, визначеного КПК України. Одночасно з цими заявами засуджений та захисник подали клопотання про поновлення строку на їх подання, обґрунтовуючи які, вони посилались на те, що про існування обставин, які стали підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, їм стало відомо лише 25 листопада 2019 року. 
Вказані заяви надійшли до Київського апеляційного суду 2-го та 3 березня 2020 року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, котра звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Відмовляючи в поновленні строку на подання заяви про перегляд ухвали апеляційного суду від 22 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами, Київський апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що перебіг строку на подання такої заяви слід обчислювати з часу, коли заявник міг дізнатися про існування обставин, на які він посилається як на нововиявлені, тобто з моменту, коли відповідні рішення були внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі — ЄДРСР). 
Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на нижченаведене.
Судові рішення, на які посилалися засуджений та його захисник у клопотаннях як на підставу для перегляду ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами, були внесені до ЄДРСР у період із 22 січня 2014 року по 2 червня 2016 року.
З огляду на те, що внесені до ЄДРСР судові рішення є відкритими для безоплатного цілодобового доступу,  Київський апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що перебіг строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід обчислювати з часу, коли заявник міг дізнатися про існування таких обставин, тобто з моменту, коли відповідні рішення були внесені до ЄДРСР, а саме з 22 січня 2014 року по 2 червня 2016 року.
Така позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2019 року.
Доводи засудженого ОСОБА_4 стосовно того, що про існування нововиявлених обставин йому стало відомо лише у грудні 2019 року, є безпідставними та нічим не підтверджуються. Як обґрунтовано зазначив суд апеляційної інстанції, засуджений протягом розгляду кримінального провадження мав численних захисників та умови для того, щоб дізнатися про існування нововиявлених обставин, починаючи з 2 червня 2016 року. 
Посилання засудженого ОСОБА_4 у касаційній скарзі на наявність технічних причин, унаслідок яких він не міг дізнатися про існування нововиявлених обставин, не спростовують висновків апеляційного суду щодо пропуску ним строку на звернення із заявою. 
Відмовляючи захиснику ОСОБА_5 та засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на подачу заяв про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду від 22 квітня 2013 року та повертаючи вказані заяви, Київський апеляційний суд дотримався вимог кримінального процесуального закону та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів заявників щодо поважності причин пропущення процесуального строку. 
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2  ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
 постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 3 березня 2020 року.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_6                                            ОСОБА_2                                         ОСОБА_3