Справа № 344/21766/19 
Провадження № 22-ц/4808/691/20 
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М. 
Суддя-доповідач Матківський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого                Матківського Р.Й.
суддів                        Василишин Л.В., Максюти І.О.
секретаря                 Капущак С.В.
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2020 року, ухвалене суддею Бабій О.М.,
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 та просила стягувати на її користь аліменти на неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. 
Позов обґрунтовано тим, що за період шлюбу у сторін народились діти: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На утримання дітей вона несе значні витрати. Відповідач тільки інколи та нерегулярно надає невеликий розмір коштів. Відповідач офіційно працевлаштований, працює в економічному відділі Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, отримує заробітну плату в розмірі 16 000 - 17 000 гривень. Окрім дітей відповідач інших утриманців не має, тому має можливість забезпечувати необхідний рівень їх утримання. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2020 року позов задоволено частково. Присуджено стягувати з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ОСОБА_7 повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 11 грудня 2019 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що утримання дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів слід враховувати виходячи з принципів розумності та справедливості, в процесі розгляду справи позивачем не доведено належними доказами, що розмір аліментів повинен становити 1/3 від усіх видів доходів відповідача, наявність у відповідача мінливого доходу спростовано наданою ним довідкою про розмір заробітної плати.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати в частині стягнення аліментів в розмірі ј частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно та ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно.
Із рішенням суду першої інстанції не погоджується, вважає його прийнятим з неповним встановленням обставин справи та аналізу всіх доказів, наданих сторонами, що призвело до прийняття судом першої інстанції помилкового висновку щодо задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на дітей в меншому розмірі, ніж просила позивач. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що для утримання неповнолітніх дітей, їх фізичного та духовного розвитку, пізнавального процесу та навчання необхідні чималі кошти. Усі ці витрати на дітей позивач несе майже самостійно, відповідач тільки інколи та нерегулярно надає невеликий розмір коштів, чого вкрай не вистачає для утримання та розвитку дітей. Відповідач у судовому засіданні не міг вказати орієнтовний розмір витрат, які необхідно дітям для їх утримання та які витрачаються щомісячно для такого.
Суд першої інстанції не надав юридичної оцінки тому факту, що матір відповідача проживає разом із іншим сином - братом відповідача, що підтвердив сам відповідач у судовому засіданні. Пенсійне посвідчення своєї матері, яке долучене до матеріалів справи відповідачем, свідчить, що вона перебуває на державному забезпеченні та не є доказом необхідності постійного матеріального забезпечення додатково, зокрема, з боку відповідача ОСОБА_2 . На думку апелянта, сімейним законодавством визначено гарантії щодо безспірного розміру аліментів, які стягуються на неповнолітніх дітей за заявою стягувача, в даному випадку - 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Однак судом першої інстанції, всупереч наведеної норми, такий розмір зменшено до ј частини, що жодним чином не обґрунтовано та підстав для такого зменшення немає. 
Апелянт зазначає, що відповідач за характером роботи користується пільгами, передбаченими законодавством України, зокрема, щодо лікування, оздоровлення, комунальних послуг, проїзду на усіх видах транспорту та інших, що зменшує його витрати на власне утримання, а отже, має фінансову можливість забезпечити рівень розвитку своїх дітей у більшому розмірі. 
       Фактичні обставини справи, встановлені судом 
Судом встановлено, що ОСОБА_1  та ОСОБА_2  перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Сторони є батьками двох дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7,8).
Позивач ОСОБА_1 офіційно працює на посаді старшого менеджера у ТзОВ «РГК ТРЕЙДІНГ», що підтверджується копією довідки № 31/01-20 від 30 січня 2020 року. За період з липня 2019 року по грудень 2019 року розмір її доходу за основним місцем роботи, з вирахуванням ПДФО та військового збору, склав 131 688, 97 гривень (а.с. 44).
ОСОБА_2 працевлаштований в Управлінні Служби безпеки України в Івано-Франківській області. Розмір його доходу за 2019 рік склав 230 224, 77 гривень (а.с. 56).
Позиція суду апеляційної інстанції
Оскільки даний спір відноситься до категорії малозначних спорів, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає таким вимогам.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 
       Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Судом встановлено, що обоє дітей сторін є малолітніми.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» (який діяв на час звернення до суду першої інстанції) встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Таким чином, мінімальний рекомендований законодавством розмір аліментів на 2020 рік на кожну дитину становить 2218 гривень до 01 липня 2020 року .
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Колегія суддів вважає, що при перегляді рішення суду першої інстанції слід врахувати мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та достатність заробітку (доходу) платника аліментів.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, врахувавши норму статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутності у відповідача інших дітей та/або утриманців, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків, наявності стабільного доходу, а отже і можливості сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, дійшов висновку, що достатнім розміром аліментів, що визначений у частці від заробітку, буде 1/4 частини від його заробітку (доходу), дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі меншому, ніж просила позивач, вважаючи, що позивачем не наведено належними доказами, що розмір аліментів повинен становити 1/3 частину всіх видів доходів відповідача. 
Суд, встановивши, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний і достатній дохід для сплати аліментів у розмірі 1/3 частки, про які просила позивач, повинен був врахувати, що стягнення 1/3 частин доходу відповідача не становитиме ту частину його заробітку, яка суттєво вплине на його забезпечення у порівнянні із потребами дітей малолітнього віку та постійним збільшенням цих потреб, тому зробив необґрунтований висновок про наявність правових підстав для зменшення розміру частки, яку просила визначити позивач.
Крім того, відповідач не надав доказів значних витрат, пов`язаних з його станом здоров`я. Зазначення суду на витрати ОСОБА_2 по лікуванню колінного суглоба в розмірі 22000 гривень колегія суд вважає такими, що не є постійними витратами, а доказів регулярних витрат у зв`язку з станом здоров`я відповідача не надано, як і не надано доказів надання необхідної матеріальної допомоги матері відповідача.
Таким чином, враховуючи розмір щомісячного доходу ОСОБА_2 , тобто його спроможності і обов`язку, та виходячи із принципу розумності та добросовісності, аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів сукупного щомісячного заробітку (доходу) відповідача будуть сприяти державній гарантії для забезпечення належних умов для життя дітей.
Колегія суддів вважає, що вказаний розмір аліментів дозволить відповідачу ОСОБА_2 належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання сплачувати аліменти на дітей до досягнення ними повноліття та не порушують принципу достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначений розмір аліментів в межах фінансових можливостей відповідача є необхідним для розвитку дітей.
       Наведені висновки суду узгоджуються із правовими позиціями ВС у справах №562/3097/18 від 09 квітня 2020 року, №461/4936/16 від 31 жовтня 2018 року.
       Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, є підстави для його зміни у частині визначення справедливого розміру аліментів.
       Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2020 року в частині визначення розміру аліментів, присуджених на користь малолітніх дітей змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 аліменти на малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ОСОБА_8 повноліття.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий:                                                         Р.Й. Матківський
Судді:                  Л.В. Василишин
                        І.О. Максюта