ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" травня 2020 р.           Справа№ 18/154-10
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коротун О.М.
суддів:            Ткаченка Б.О. 
          Суліма  В.В. 
 
за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,
представники сторін у судове засідання 13.05.2020 не з`явилися, 

за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Ковальової Інни Анатоліївни
на ухвалу Господарського суду Сумської області від 24.12.2019

у справі №18/154-10 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

з розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Ковальової Інни Анатоліївни про видачу дублікату наказу Господарського суду Сумської області від 29.06.2011 по справі №18/154-10 та поновлення процесуального строку для пред`явлення його до примусового виконання

за позовом Фізичної особи-підприємця Ковальової Інни Анатоліївни
до відповідача Фізичної особи-підприємця Смирнова Івана Ігоревича
про стягнення 183   100, 00 грн,
Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270, 271 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи
У червні 2010 року Фізична особа-підприємець Ковальова Інна Анатоліївна (далі - ФОП Ковальова І.А.) звернулася до Господарського суду Сумської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Смирнова Івана Ігоревича (далі - ФОП Смирнов І.Г.) про стягнення 183   100, 00 грн.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 10.03.2011, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.05.2011, позовні вимоги задоволено та стягнуто з ФОП Смирнова І.І. на користь ФОП Ковальової І.А. 65   000, 00 грн заборгованості по орендній платі відповідно до договору оренди майна з правом викупу від 26.06.2008, 118   100, 00 грн збитків від втрати об`єкта оренди, 1   831, 00 грн витрат по сплаті державного мита та 236, 00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
29.06.2011 Господарським судом Сумської області було видано відповідний наказ на примусове виконання судового рішення.
У листопаді 2019 року до ФОП Ковальова І.А. звернулася до суду першої інстанції із заявою (вх. № 3587к від 22.11.2019) про видачу дублікату наказу від 29.06.2011 у справі №18/154-10 та поновлення процесуального строку для повторного пред`явлення його до примусового виконання.
2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.12.2019 у задоволенні заяви ФОП Ковальової І.А. (вх. № 3587 к від 22.11.2019) про видачу дублікату наказу господарського суду від 29.06.2011 у справі №18/154-10 та поновлення процесуального строку для повторного пред`явлення його до примусового виконання - відмовлено.
Ухвала обґрунтована тим, що з наданих заявником документів, зокрема, листа № 24-64603 від 18.09.2019 Ковпаківського відділу ДВС м. Суми, неможливо зробити висновок про дату повернення наказу господарського суду стягувачу, а отже неможливо визначити чи закінчився строк, встановлений Законом України «Про виконавче провадження», для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Також суд першої інстанції виходив з того, що заявницею не доведено втрата виконавчого документа - наказу Господарського суду Сумської області від 29.06.2011 № 18/154-10, оскільки з наданої Ковпаківським ВДВС інформацією оригінал наказу з копією постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.08.2014 направлений заявниці. Голосіївський ВДВС міста Києва повідомив про відсутність виконавчого документа № 18/154-10 на виконанні у цьому відділі.
3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду 
У січні 2020 року ФОП Ковальова І.А. звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 24.12.2019 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про видачу дубліката наказу та поновлення строку пред`явлення його до примусового виконання.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Ковальової І.А., встановлено учасникам справи строк для подачі відзивів, заперечень та заяв. Справу призначено до розгляду на 10.03.2020.
Справа розглядалася різними складами суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 розгляд апеляційної скарги ФОП Ковальової І.А. на ухвалу Господарського суду Сумської області від 24.12.2019 було відкладено на 01.04.2020.
17.03.2020 ухвалою суду апеляційної інстанції повідомлено учасників справи, що судове засідання призначене на 01.04.2020 не відбудеться у зв`язку із запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 з 12.03.2020 на усій території України карантину. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 13.05.2020.
Відповідно пп. 3 п. 11 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 розділ X Господарського процесуального кодексу України «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 4 такого змісту: « 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (зі змінами) «Про запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2» було установлено карантин з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України.
Розгляд справи, з урахуванням пп. 3 п. 11 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», здійснено в розумні строки, встановлені законом.
У судове засідання 13.05.2020 представники сторін не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 23.04.2020 відповідачу та 24.04.2020 позивачу. Від учасників справи будь-яких клопотань та заяв, у тому числі про відкладення розгляду справи, не надходило. Розгляд справи 10.03.2020 вже відкладався за клопотанням скаржника. Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в даному судовому засіданні.
4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів 
ФОП Ковальова І.А. в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав видачі дублікату наказу та поновлення строку для його пред`явлення до виконання з огляду на таке.
Скаржниця зазначила, що тривалий час здійснювалося кримінальне провадження, у якому було вилучено та залучено у справу, в якості речових доказів колишнє орендоване відповідачем майно. Уважаючи, що питання такого майна буде вирішуватися в межах кримінального провадження, заявниця довгий час не цікавилася виконавчим провадженням. Арештоване майно не було повернуто позивачці, що і стало підставою для звернення з даною заявою.
Також скаржниця зазначає, що сторони намагалися урегулювати спір, однак між ними не було досягнуто домовленості, що, на переконання сторони, свідчить про наявність підстав для видачі дублікату наказу на примусове виконання рішення суду та поновленні строку для його пред`явлення.
5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Відзиву від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходило, клопотань про продовження строку для його подачі не заявлено.
ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ
6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Сумської області від 10.03.2011, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.05.2011, позовні вимоги задоволено та стягнуто з ФОП Смирнова І.І. на користь ФОП Ковальової І.А. 65   000, 00 грн заборгованості по орендній платі відповідно до договору оренди майна з правом викупу від 26.06.2008, 118   100, 00 грн збитків від втрати об`єкта оренди, 1   831, 00 грн витрат по сплаті державного мита та 236, 00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
29.06.2011 Господарським судом Сумської області було видано відповідний наказ на примусове виконання судового рішення.
06.07.2011 стягувач - ФОП Ковальова І.А. звернулася до Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду від 29.06.2011 №18/154-10.
06.07.2011 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття провадження у справі, копії якої направлено сторонам до відома.
15.05.2012 державним виконавцем виконавчий документ - наказ господарського суду № 18/154-10 від 29.06.2011 разом з постановою про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2012 направлений до відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві за місцем роботи боржника Смирнова І.І., що підтверджується наданими в матеріали справи копією поштової квитанції та копією сторінки журналу вихідної кореспонденції відділу ДВС. Докази направлення копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2012 на адресу стягувача Ковальової І. А. відсутні.
Як з`ясовано судом першої інстанції, відповідно до інформації № 24-64603 від 18.09.2019, отриманої заявницею від Ковпаківського відділу ДВС м. Суми, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) Закону України «Про виконавче провадження» 29.08.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Копію постанови разом з оригіналом наказу Господарського суду Сумської області № 18/154-10 від 29.06.2011 направлено на адресу: м. Суми, вул. Богацького, 15. Саме така адреса значилася в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вказана самою скаржницею в апеляційній скарзі.
Звертаючись із заявою про видачу дублікату наказу та поновлення процесуального строку для його повторного пред`явлення, заявниця зазначила, що оригінал наказу Господарського суду Сумської області від 29.06.2011 № 18/154-10 на її адресу не надходив і про те, що виконавче провадження з його виконання закінчено, вона вперше дізналася з листа Ковпаківського відділу ДВС м. Суми № 24-64603 від 18.09.2019.
За інформацією Ковпаківського ВДВС оригінал наказу з копією постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.08.2014 направлений заявниці.
Також Голосіївський ВДВС м. Києва повідомлено про відсутність виконавчого документа № 18/154-10 на виконанні у відділі.
Крім того, судом першої інстанції досліджено, що за інформація Зарічного відділу ДВС м. Суми наказ господарського суду № 18/154-10 від 29.06.2011 перебував на виконанні відділу ДВС Сумського міського управління юстиції та 25.04.2012 відповідне виконавче провадження було передано до іншого відділу ДВС м. Києва за місцем роботи боржника - ТОВ «СМЦ»: м. Київ, Шевченківський район, вул. Богдана Хмельницького, 51 Б.
Зазначене підтверджується інформацією Головного управління юстиції у Сумській області від 10.07.2012, копіями постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2012 та супровідного листа про направлення виконавчого провадження з виконання наказу суду № 18/154-10 до відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (м. Київ, вул. Саксаганського, 110).
Інформацію про перебування на час розгляду заяви виконавчого провадження з виконання наказу суду у відділі ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві учасниками справи не надано.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Згідно з п. 19.4. Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час видачі наказу господарського суду та пред`явлення його до виконання) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Тобто, строк пред`явлення наказу Господарського суду Сумської області від 29.06.2011 у справі №18/154-10 до виконання до 18.05.2012.
Згідно з приписами ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 05.10.2016) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідним листом простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2014 державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції) (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Копію постанови разом з оригіналом наказу Господарського суду Сумської області № 18/154-10 від 29.06.2011 направлено на адресу: м. Суми, вул. Богацького, 15. Таку адресу містить Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в реєстрі особа припинена) та вказана самою скаржницею в апеляційній скарзі.
Указана дія була останньою, що підтверджує рух (надіслання) оригіналу наказу на примусове виконання рішення суду. Тобто строк, в межах якого стягувач міг звернутися із заявою про відкриття виконавчого провадження, з урахування переривання такого строку - 29.08.2015.
Таким чином, перед тим як видавати наказ, суд має встановити наявність підстав, з яким закон пов`язує можливість поновлення строку для його пред`явлення.
Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
За загальним правилом ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.
Можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання безпосередньо пов`язана з наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин.
Отже, в кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.
Як вбачається з матеріалів справи, з часу пред`явлення наказу до виконання минуло більш ніж вісім років. Заявницею не надано доказів, що останньою вживалися заходи щодо отримання інформації про стан здійснення виконавчого провадження. Позивачкою також не зазначено обставин, які перешкоджали їй у цьому.
Натомість скаржниця сама зазначає, що не цікавилася перебігом виконавчого провадження у справі. При цьому наявність кримінального провадження стосовно орендованого майна та переконання заявниці щодо вирішення виконання рішення в межах такого кримінального провадження не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення з виконавчим документом та фактичним нехтуванням таким виконавчим провадженням. 
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що вперше із заявою про видачу дублікату наказу заявниця звернулася до суду першої інстанції ще 30.09.2019. Із заявою про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання заявниця звернулася тільки 22.11.2019, більше ніж через півтора місяці після первісного звернення та два місяці з моменту (як стверджує сама заявниця), коли їй стало відомо про втрату наказу без зазначення причин неможливості заявлення такого клопотання спочатку (раніше, з подачею першої заяви).
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав вважати пропущений позивачем строк таким, що пропущений з поважних причин та, відповідно, відсутні підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
При цьому, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що заявницею не доведено втрати виконавчого документа - наказу Господарського суду Сумської області від 29.06.2011 № 18/154-10 належними та допустимим доказами в розумінні ст. 73 - 79 ГПК України, а тому підстави для видачі дублікату такого наказу відсутні.
7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволені заяви ФОП Ковальової І.А. про видачу дублікату наказу господарського суду від 29.06.2011 у справі №18/154-10 та поновлення процесуального строку для повторного пред`явлення його до примусового виконання.
Під час розгляду справи, судом апеляційної інстанції також не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування процесуального рішення суду першої інстанції, які не встановлено неправильного застосування норм матеріального права.
Таким чином, на підставі ст. 4, 269, 270, 271 п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
8. Судові витрати
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, 271 п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ковальової Інни Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Сумської області від 24.12.2019 у справі № 18/154-10 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 24.12.2019 у справі №18/154-10 - залишити без змін.
3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржницю.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено - 14.05.2020 
Головуючий суддя                                                            О.М. Коротун 

Судді                                                                                Б.О. Ткаченко

                                                                                В.В. Сулім