СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р.                                                            Справа № 922/760/20  
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя  Стойка О.В. 
секретар судового засідання Євтушенко Є.В.
за участю представників:
від позивача -  Шляхта В.В. (адвокат), за ордером та свідоцтвом;
від відповідача - Петруніна К.О., згідно з положенням та за довіреністю; 
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод «Електроважмаш», м. Харків вх. № 1209 Х/З на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.04.2020 р. у справі № 922/760/20 (суддя - Жельне С .Ч ., ухвалу складено та підписано 16.04.2020 р.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум Капітал Груп», м. Харків 
до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш», м. Харків
про стягнення 18  431  716,15 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Купрум Капітал Груп» (далі - ТОВ «Купрум Капітал Груп», позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» (далі - ДП «Завод «Електроважмаш», відповідач) вартості поставленої, але не оплаченої продукції в сумі 17  387  534,00 грн. за договором № 238-12/686-ВК від 08.10.2019 р., пені в сумі 1  016  337,31 грн. та процентів річних в сумі 27  844,84 грн. 
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що виконав свої зобов`язання з поставки продукції у повному обсязі, проте відповідач оплатив поставлену продукцію частково, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася заборгованість у заявленому до стягнення розмірі. 
15.04.2020 р. до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про забезпечення позовних вимог, в якій ТОВ «Купрум Капітал Груп» просить до вирішення спору по суті у справі № 922/760/20 накласти арешт в межах суми позовних вимог в розмірі 18  431  716,15 грн. на грошові кошти, що належать ДП «Завод «Електроважмаш» та розміщені на всіх рахунках у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, в тому числі за переліком, викладеним у прохальній частині заяви.
В обґрунтування даної заяви позивач посилається на свою обізнаність про те, що на час звернення з претензією до ДП «Завод «Електроважмаш» відповідачем здійснювалися розрахунки з іншими контрагентами, виплачувалися борги на підставі рішень суду, а також на підставі судових наказів.
За доводами позивача, з матеріалів справи № 922/3692/19 за позовом АТ «Сбербанк» до ДП «Завод «Електроважмаш» вбачається, що фінансові показники відповідача значно погіршилися, з кожним днем зменшуються активи відповідача та зменшуються його фінансові можливості до виконання прострочених зобов`язань, в т.ч. ТОВ «Купрум Капітал Груп».
Крім того, позивач зазначив, що звертаючись з даною заявою в межах позовних вимог на час розгляду справи він не має на меті будь-якого перешкоджання господарській діяльності підприємства, проте таке забезпечення спрямоване на запобігання подальшим порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.04.2020 р. задоволено заяву ТОВ «Купрум Капітал Груп» про забезпечення позовних вимог, до вирішення спору по суті у справі № 922/760/20 накладено арешт в межах суми позовних вимог в розмірі 18 431 716,15 грн. на грошові кошти, що належать ДП "Електроважмаш", та розміщені на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, в тому числі:
IBAN UA НОМЕР_2 (UAH), відкритий у AT "Державний експортно-імпортний банк України", м. Харків
IBAN НОМЕР_3 (RUB), відкритий у AT "Державний експортно-імпортний банк України", м. Харків
IBAN НОМЕР_3 (USD), відкритий у AT "Державний експортно-імпортний банк України", м. Харків
IBAN UA 5032231000002600400003641 (EUR), відкритий у AT "Державний експортно-імпортний банк України", м. Харків
IBAN UA НОМЕР_4 (UAH), відкритий у AT "Сбербанк"
IBAN UA НОМЕР_4 (RUB), відкритий y AT "Сбербанк"
IBAN UA НОМЕР_4 (USD), відкритий у AT "Сбербанк" 
IBAN UA НОМЕР_4 (EUR), відкритий y AT "Сбербанк"
IBAN UA НОМЕР_5 (UAH), відкритий y AT "Пумб"
IBAN UA НОМЕР_5 (RUB), відкритий y AT "Пумб"
IBAN UA НОМЕР_5 (USD), відкритий y AT "Пумб"
IBAN UA НОМЕР_5 (EUR), відкритий y AT "Пумб"
IBAN UA НОМЕР_6 (UAH), відкритий у АБ "Укргазбанк"
IBAN UA НОМЕР_6 (RUB), відкритий у АБ "Укргазбанк"
IBAN UA НОМЕР_6 (USD), відкритий у АБ "Укргазбанк"
IBAN UA НОМЕР_6 (EUR), відкритий у АБ "Укргазбанк".
Ухвала суду мотивована, зокрема, з тих підстав, що ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2019 р. у справі № 922/3692/19 на грошові кошти, які належать відповідачеві було накладено арешт в межах суми позовних вимог в розмірі 20  316  434,30 грн., а у відповіді на претензію в межах цієї справи відповідач зазначив, що на даний час не має фінансової можливості виконати свої зобов`язання за договором № 238-12/686-ВК, тому суд погодився з доводами позивача щодо ймовірності відчуження майна боржника на користь третіх осіб та дійшов висновку, що вжиття наведеного заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушенню прав заявника на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду; невжиття зазначеного заходу забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення господарського суду, в разі прийняття його на користь заявника.
Також в ухвалі суду зазначено, що враховуючи положення ст. 141 ГПК України місцевий господарський суд не вбачає необхідності щодо вжиття зустрічного забезпечення.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, ДП «Завод «Електроважмаш» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Купрум Капітал Груп» про забезпечення позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.
На думку відповідача, суд першої інстанції безпідставно наклав арешти на всі рахунки та, зокрема, рахунки, відкриті АТ «Укрексімбанк», АТ «Сбербанк», АБ «Укргазбанк», оскільки з цих рахунків перераховується заробітна плата більш ніж 3  000 працівникам підприємства.
Скаржник стверджує, що оскаржуваною ухвалою повністю заблоковано господарську діяльність підприємства, натомість ухвала не містить жодних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
24.04.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшли доповнення до апеляційної скарги, згідно з якими з метою підтримки позитивних відносин з позивачем та для часткового погашення заборгованості за договором № 238-12/686-ВК  відповідачем 11.03.2020 р. перераховано позивачеві 70  000,00 грн., що свідчить про добросовісність відповідача, а не про його ухилення від виконання зобов`язання. 
Щодо твердження позивача про здійснення розрахунків з іншими контрагентами та виконання інших зобов`язань відповідачем скаржником роз`яснено, що відповідач дійсно має складне економічне становище і здійснює часткові плановані оплати за договорами з контрагентами для можливості продовжувати здійснювати господарську діяльність, виконувати інші свої зобов`язання, в т.ч. із виплати заробітної плати та внесків до Державного бюджету України.
У доповненнях на апеляційну скаргу скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2020 р. у справі № 922/3692/19 за заявою АТ «Сбербанк» було залишено без розгляду позовну заяву у цій справі та скасовані заходи забезпечення позову, тому накладення арешту на грошові кошти відповідача, що розміщені на рахунках, відкритих у банківських установах не може істотно ускладнити фінансовий стан чи унеможливити виконання рішення суду, натомість цей арешт призводить до блокування господарської діяльності підприємства.
15.05.2020 р. судом від відповідача отримано клопотання про долучення доказів до матеріалів апеляційної скарги, а саме - внутрішніх довідок ДП «Завод «Електроважмаш» щодо перерахування на користь ТОВ «Купрум Капітал Груп» 70  000,00 грн. за договором № 238-12/686-ВК від 08.10.2019 р., щодо заробітної плати працівників підприємства, залишків коштів на рахунках в банківських установах, а також банківських довідок відносно здійснення розрахункового обслуговування по виплатам заробітної плати за період січень 2020 року - квітень 2020 року.
Розглянувши дане клопотання, з урахуванням вимог ст. 258 та ст. 118 ГПК України, судова колегія залишила його без розгляду у зв`язку з тим, що зазначені докази у переважній більшості стосуються обставин, які мають досліджуватися господарським судом при вирішенні спору по суті.
18.05.2020 р. до початку судового засідання від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу. 
Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, з урахуванням згаданих доповнень до неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч. 1, ч.ч. 5-6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 141 ГПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.
Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має   здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне  виконання  судового  рішення  в разі задоволення позову;
імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб,  що не є учасниками даного судового процесу.
Пунктом 3 зазначеної постанови Пленуму ВГСУ визначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність  фактичних обставин, з якими пов`язується  застосування  певного виду забезпечення позову.  Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих   на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі  дії  до  його  реалізації,  витрачання  коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в  заяві  на  потенційну  можливість ухилення відповідача  від  виконання   судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою   підставою  для задоволення відповідної заяви. 
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він  вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. 
Обрані заходи до забезпечення  позову  не  повинні  мати наслідком повне  припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна  чи зниження його вартості.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2019 р. між ДП «Завод «Електроважмаш» та ТОВ «Купрум Капітал Груп» укладено договір № 238-12/686-ВК, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити у власність замовника продукцію кольорового прокату, а замовник зобов`язується прийняти від постачальника продукцію та оплатити її в порядку, передбаченому цим договором.
В якості додатку № 1 до договору сторонами укладено специфікацію № 1 на загальну суму 162  000  000,00 грн. разом з ПДВ.
На підтвердження факту виконання своїх зобов`язань щодо поставки продукції позивачем до матеріалів справи надано копії видаткових накладних №№ 5-22 за період з 16.10.2019 р. по 10.12.2019 р. на загальну суму 17  648  280,00 грн. та відповідні копії рахунків на оплату.
Позивач стверджує, що за поставлену продукцію відповідач розрахувався частково, сплативши лише 260  746,00 грн., внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 17  387  534,00 грн., що стало підставою для звернення ТОВ «Купрум Капітал Груп» до ДП «Завод «Електроважмаш» з претензією № 04-001/02 від 04.02.2020 р.
У даній претензії позивачем висунуто вимогу відносно сплати ДП «Завод «Електроважмаш» заборгованості в розмірі 15  862  320,00 грн., зазначивши, що сума штрафних санкцій становить 394  316,96 грн.
У відповідь на претензію відповідач листом № 201-06-12/275 від 06.02.2020 р. повідомив позивача, що на даний час фінансові можливості підприємства не дозволяють повністю та у договірні строки виконувати погашення кредиторської заборгованості, у зв`язку з чим ним запропоновано розглянути можливість реструктуризації наявної кредиторської заборгованості за наведеним у листі графіком, а також можливість зниження ціни на кольоровий прокат, що підлягає постачанню.
З огляду на здійснення відповідачем часткової оплати поставленої позивачем продукції, про що зазначено ТОВ «Купрум Капітал Груп» у позовній заяві та надано відповідні платіжні доручення (тобто, позивач визнає цей факт та не оспорює), а також враховуючи активні дії відповідача з намагання виконати своє зобов`язання у повному обсязі - пропозиція реструктуризації заборгованості згідно з графіком, на які позивачем не надано відповіді, судова колегія дійшла висновку, що позивачем не доведено ухилення відповідача від погашення заявленого до стягнення боргу.
Посилання позивача у своїй заяві на здійснення відповідачем розрахунків з іншими контрагентами, сплати інших боргів, в т.ч. за судовими рішеннями, не приймаються до уваги, оскільки позивачем не надано до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження викладених обставин.
Отже, позивачем не доведено належними і допустимими доказами у розумінні вимог чинного процесуального законодавства наявності фактичних обставин, з якими пов`язується  застосування  забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, розміщені на банківських рахунках.
Щодо обставин господарської справи № 922/3692/19, на які посилається позивач в обґрунтування своєї заяви, враховується наступне.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2019 р. у справі № 922/3692/19 накладено арешт в межах суми позовних вимог в розмірі 20  316  434,30 грн. на грошові кошти, що належать ДП «Завод «Електроважмаш» та розміщені на рахунках, перелік яких відображений у резолютивній частині цієї ухвали.
При цьому, предметом позову у справі № 922/3692/19 є стягнення з ДП «Завод «Електроважмаш» на користь АТ «Сбербанк» заборгованості за кредитом (заборгованості за кредитною лінією) в розмірі 15  000  000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ «Сбербанк» посилалося на невиконання підприємством зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитною лінією.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2020 р. позов АТ «Сбербанк» залишено без розгляду за його заявою, а також скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою від 28.12.2019 р. у цій справі.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, законодавцем чітко визначено, що преюдиційність обставин встановлюється виключно рішенням суду, яке набрало законної сили, а не ухвалою, тому посилання позивача на обставини погіршення фінансового стану ДП «Завод «Електроважмаш», встановлені ухвалою від 28.12.2019 р. у справі № 922/3692/19 безпідставно прийняті судом першої інстанції до уваги.
Крім того, заяву про забезпечення позовних вимог № 15-001/04 від 15.04.2020 р. подано позивачем до суду більш ніж через 2 місяці після залишення місцевим господарським судом позову у справі № 922/3692/19 без розгляду.
У Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо оскарження згаданої ухвали від 04.02.2020 р., тобто ця ухвала набрала законної сили одразу після підписання її суддею у розумінні приписів ст. 235 ГПК України.
Отже, посилання позивача, викладені у заяві про забезпечення позовних вимог, на те, що у відповідача зменшуються фінансові можливості виконання прострочених зобов`язань, в т.ч. перед ТОВ «Купрум Капітал Груп» в контексті обставин справи № 922/3692/19 відхиляються.
Судова колегія звертає увагу на те, що на підтвердження своїх доводів щодо сплати заробітної плати та необхідних платежів з рахунків, на яких розміщені грошові кошти відповідача та які арештовані оскаржуваною ухвалою суду, скаржником до апеляційної скарги додані договори з банківським установами: № 1036-19/16 від 09.03.2016 р. з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», № 2016/ZP/270-034 від 24.10.2016 р. з АБ «Укргазбанк», № 2012/ЗП/ХАЗ/34 від 26.10.2012 р. з ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», проте в цих договорах зазначені номери рахунків, які вже не застосовуються у платіжних системах України, тому неможливо ідентифікувати ці рахунки з рахунками IBAN, перелік яких зазначений у резолютивній частині ухвали суду від 16.04.2020 р.
Судовою колегією також не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги відносно блокування господарської діяльності підприємства, негативних наслідків забезпечення позову та ін. за недоведеністю.
З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню за мотивами, викладеними у даній постанові суду апеляційної інстанції, відповідно, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог п. 14 ст. 129 ГПК України, суд апеляційної інстанції в даному випадку не здійснює розподіл судового збору за апеляційною скаргою, що має бути враховано господарським судом Харківської області при розподілі судових витрат після вирішення спору по суті. 
Керуючись статтями 136-141, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.04.2020 р. у справі № 922/760/20 задовольнити.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 16.04.2020 р. у справі № 922/760/20 скасувати.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум Капітал Груп» про забезпечення позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів. 
Повний текст постанови складено 20.05.2020 р.

Головуючий суддя                                                                    В.І. Пушай

Суддя                                                                                           Д.О. Попков  

Суддя                                                                                           О.В. Стойка