УХВАЛА
Іменем України
 
07 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 234/18255/19
провадження № 61-5276ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,              Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, приватне підприємство ПФ «Інвестнефть», про зобов`язання вчинити певні дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області зі скаргою на дії Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину ГТУЮ в Харківській області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 серпня 2018 року ним засобами електронного зв`язку отримано Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області в справі № 234/5056/17 про відмову в задоволенні подання старшого державного виконавця Харківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області Щегульної Г. О. по видачу дубліката виконавчого листа. 
 
Однак, відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року в справі № 234/5056/17 Харківському районному відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області видано дублікат виконавчого листа, на підставі якого виконавча служба здійснює виконавчі дії.
 
15 серпня 2018 року ОСОБА_1 відправлено клопотання до Краматорського міського суду Донецької області про вилучення з Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області дубліката виконавчого листа, виданого на підставі ухвали суду від 18 квітня 2017 року.
 
18 січня 2019 року ним отримано лист за підписом судді Краматорського міського суду Донецької області, відповідно до якого повідомлено про отримання Харківським районним ВДВС ГТУЮ у Харківській області рекомендованого листа про повернення дубліката виконавчого листа.
 
27 вересня 2019 року ОСОБА_1 відправлено до суду запис щодо надання інформації про отримання Краматорським міським судом Донецької області від Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області відповіді на лист.
 
09 жовтня 2019 року ним отримано лист суду від 08 жовтня 2019 року про не отримання Краматорським міським судом Донецької області відповіді.
 
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд вилучити у Міськрайонного ВДВС по Харківському району та м. Люботину ГТУЮ у Харківській області дублікат виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року в справі № 234/5056/17.
 
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 27 грудня                 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
 
Вказане судове рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
 
12 березня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року. 
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення скарги.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 03 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків                     до 03 травня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання нової редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи та документа на підтвердження сплати судового збору.
 
У встановлений суддею строк ОСОБА_1 надіслав засобами електронного зв`язку матеріали на усунення недоліків, а саме - нову редакцію касаційної скарги та документ на підтвердження сплати судового збору від 16 квітня             2020 року на суму 420 грн 40 коп.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою тавідмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваної постанови апеляційного суду.
 
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
 
З матеріалів касаційного провадження та оскаржуваних судових рішень убачається, що 05 квітня 2018 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшло подання старшого виконавця Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Щегульної Г. О. про видачу дубліката виконавчого листа № 6-12/2010 про стягнення з ПП «Інвестнефть» на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 81 866 грн 37 коп. 
 
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 18 квітня             2017 року вказане вище подання задоволено; видано старшому державному виконавцю Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області дублікат виконавчого листа на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 21 квітня 2010 року по справі № 6-12/2020 про стягнення з ПП «Інвестнефть» на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі                                81 866 грн 37 коп.
 
Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2018 року ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року скасовано і справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 червня             2018 року в задоволенні подання старшого державного виконавця Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Щегульної Г. О. про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.
 
22 серпня 2018 року Краматорським міським судом Донецької області направлено до Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області лист про повернення без виконання дубліката виконавчого листа.
 
19 листопада 2018 року Краматорським міським судом Донецької області повторно направлено до Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області про повернення без виконання дубліката виконавчого листа.
 
Відповідно до листа головного державного виконавця Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину ГТУЮ у Харківській області Казанцева Д. О. убачається, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 6-12/2010, виданого 01 серпня 2017 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області про стягнення з ПП «Інвестнефть» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 73 416 грн 37 коп., у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн, судових витрат в сумі 450 грн, витрат по оплаті юридичної допомоги в сумі 3 000, а всього - 81 866 грн 37 коп.
 
18 грудня 2019 року відповідно до листа від 16 грудня 2019 року № 234/18252/19 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання.
 
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягував подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; стягував перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього закону, незважаючи на попередження  виконавця про повернення йому виконавчого документа; у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника; у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення в розшук; відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.
 
Частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
 
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження, документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
 
Згідно з вимогами частини першої пункту 4 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою.
 
Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки судом відкликано виконавчий лист № 6-12/2010, виданий 01 серпня 2017 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області та державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання.
 
Крім того, апеляційний суд надав оцінку доводам, зазначеним ОСОБА_1 , щодо ненадсилання на електронну пошту відповідних документів, посилаючись на пункт 4 частини першої статті 28 Закону Країни «Про виконавче провадження» та обґрунтовано виходив із того, що оскільки документи цивільної справи не містять копії виконавчого листа № 6-12/2010, виданого 01 серпня 2017 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області, з якого убачалося б, що в ньому зазначено електронну адресу стягувача, перевірити чи направлявся зазначений виконавчий лист на адресу ОСОБА_1 не убачається можливим.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновку апеляційного суду та не дають підстав вважати, що апеляційним судом порушено норми процесуального права.
 
Керуючись частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, приватне підприємство ПФ «Інвестнефть», про зобов`язання вчинити певні дії.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  ОСОБА_1 . 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            С. Ю. Бурлаков

                                                                                                                      В. М. Коротун

                                                                                                                      М. Є. Червинська