ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2902/19                                                                             Суддя першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 квітня 2020 року                                                                                        м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                        - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Аліменка В.О. та Кузьменка В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області (процесуальним правонаступником якого є Головне управління ДПС у Чернігівській області) від 17 квітня 2019 року № 0016355306. 
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що податкова накладна від 31 грудня 2018 року № 2 не підлягала наданню отримувачу (покупцю ) та була складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що порушення строків реєстрації податкової накладної від 31 грудня 2018 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних не тягне за собою накладення штрафу, передбаченого п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року - без змін, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області та є платником податку на додану вартість. 
Головне управління ДФС у Чернігівській області провело камеральну перевірку щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податків на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої склало акт від 27 березня 2019 року № 595/25-01-53-06-25/ НОМЕР_1 .
На підставі вказаного акту відповідачем було складене податкове повідомлення-рішення від 17 квітня 2019 року № 0016355306 про нарахування позивачу штрафу, передбаченого ст. 1201 Податкового кодексу України, у розмірі 10337 грн 24 коп.
Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ст. 1201 Податкового кодексу України не передбачає накладення штрафу за порушення строку реєстрації зведених податкових накладних, які не надаються покупцю та складені за операціями, які звільнені від оподаткування. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ст. 1201 Податкового кодексу України дійсно містить перелік податкових накладних, за порушення строку реєстрації яких штраф не накладається. Податкова накладна від 31 грудня 2018 року № 2 належить до такого переліку.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Податковим-повідомленням рішенням від 17 квітня 2019 року № 0016355306 на позивача був накладений штраф у розмірі 10337 грн 24 коп. за порушення строку реєстрації податкової накладної від 31 грудня 2018 року № 2 на загальну суму 620234 грн 34 коп., з яких ПДВ - 103372 грн 39 коп.  
Матеріально-правовою підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу був п. 1201.1 ст. 1201  Податкового кодексу України. 
Вказана норма права передбачає, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
-          10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
          -          20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
          -          30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
          -          40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
          -          50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Кількість днів затримки реєстрації податкової накладної від 31 грудня 2018 року № 2 становить один день. У зв`язку з цим штраф був накладений у розмірі 10% від суми податку на додану вартість. 
ФОП ОСОБА_1 не заперечує, що здійснив реєстрацію податкової накладної з порушенням установленого строку. 
Вимогу про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 17 квітня 2019 року № 0016355306 позивач обґрунтовує тим, що Головне управління ДПС у Чернігівській області невірно застосовує п. 1201.1 ст. 1201  Податкового кодексу України та помилково визначає перелік випадків, у яких порушення строку реєстрації податкових накладних не тягне за собою накладення штрафу. 
Відповідно до п. 1201.1 ст. 1201  Податкового кодексу України такими випадками є порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Зазначена норма права передбачає, що штраф не накладається у разі порушення строку реєстрації:
-          податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування;
          -          податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.
Суд першої інстанції під час розгляду і вирішення справи прийшов до висновку про те, що податкова накладна від 31 грудня 2018 року № 2, яка зареєстрована із порушенням строків, є: зведеною; складеною на отримувача (покупця) із умовним ІПН:НОМЕР_2; із зазначенням у рядку «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини « 09» - складена на постачання послуг для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. У зв`язку з цим застосування штрафу за порушення граничного строку для реєстрації податкової накладної суд визнав необґрунтованим. 
Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичному змісту п. 1201.1 ст. 1201  Податкового кодексу України та обставинам справи, є законним і обґрунтованим.
Так, у відповідності до п. 199.1. ст. 199 Податкового кодексу України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари / послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях. 
Отже, зведена податкова накладна може бути складена за операціями з поставки товарів, які частково використовуються в неоподатковуваних операціях. 
Відповідно до п. 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 (далі - Порядок),  у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.
У разі складання зведеної податкової накладної у графі «Зведена податкова накладна» зазначається код ознаки, зокрема 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України.
У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі «Отримувач (покупець)» платник податку зазначає власне найменування (П. І. Б.), у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний ІПН « НОМЕР_2 », рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку.
Податковий кодекс України не містить переліку податкових накладних, складених за операціями з постачання товарів/послуг, які не надається покупцю. 
У свою чергу Порядок заповнення податкової накладної, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 (далі - Порядок), визначає перелік податкових накладних, які не надаються отримувачу (покупцю).
Так, у відповідності до п. 8 Порядку при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10 - 15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини. Зокрема, тип причини « 09» означає, що податкова накладна складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Як раніше зазначалося, податкова накладна від 31 грудня 2018 року № 2 містить позначку про те, що вона є зведеною податковою накладною за ознакою 2. Вона складена на отримувача (покупця) із умовним ІПН « НОМЕР_2» та у рядку «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини містить тип причини - « 09» (складена на постачання послуг для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість).
Враховуючи, що така податкова накладна не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що підстави для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій, передбачених п. 1201.1 ст. 1201  Податкового кодексу України, у Головного управління ДПС у Чернігівській області були відсутні. 
Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 . 
Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що податкова накладна від 31 грудня 2018 року № 2 не підлягала наданню отримувачу (покупцю ) та була складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування. Разом з тим відповідач не зазначив, на чому ґрунтуються такі висновки. 
Згідно з актом камеральної перевірки від 27 березня 2019 року № 595/25-01-53-06-25/ НОМЕР_1 контролюючий орган встановив виключно факт порушення строку реєстрації податкової накладної від 31 грудня 2018 року № 2. Зміст операцій, за підсумками яких була складена зазначена податкова накладна - не аналізувався.
Обґрунтованих доводів, які б давали підстави вважати, що податкова накладна була складена на за іншими операціями, ніж передбачені п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України - відповідач не навів. 
Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 28 листопада 2019 року, та не можуть бути підставами для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                       А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            В.О. Аліменко          

                                                                                                    В.В. Кузьменко