ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України 

справа № 638/277/18
провадження № 22-ц/818/383/20

15 червня 2020 року
м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 

головуючого - Котелевець А.В.,
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря – Кравченко О.О.,

учасники справи:
позивач – Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленко Олександр Володимирович,
відповідач – ОСОБА_1 ,
третя особа – Державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року в складі судді Аркатової К.В.,

у с т а н о в и в:

В січні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі – ПУАТ «Фідобанк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» (далі – Фонд) ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа – Державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів», про визнання нікчемного правочину недійсним. 

Позовна заява мотивована тим, що 15 березня 2016 року між ПУАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого ПУАТ «Фідобанк» продало та передало у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 купила та прийняла у власність нежитлові приміщення 1-го поверху № № 1-1, 1-1а, 1-1б, 1-1в, 1-1г, 1-1д, 1-1к, 1-1ж, 1-1з загальною площею 97,3 кв м в літ. «А-3» в будинку АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. за реєстровим № 719. Продаж вчинено за домовленістю сторін за ціною 1 402 499,41 грн, у тому числі ПДВ – 233 749,90 грн.

Відповідно до рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 «Про віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20 травня 2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПУАТ «Фідобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Коваленка О.В. Рішенням виконавчої дирекції Фонду продовжено строки тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи Фонду до 19 липня 2016 року. 

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18 липня 2016 року №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19 липня 2016 року № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та призначено уповноважену особу Фонду ОСОБА_2 з 20 липня 2016 року до 19 липня 2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26 травня 2016 року № 826 затверджено Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дії Фонду у разі їх виявлення (далі – Порядок).

На підставі Наказу уповноваженої особи Фонду від 22 лютого 2017 року № 24 щодо внесення змін до наказу ПУАТ «Фідобанк» № 32 від 25 травня 2016 року «Про організаційні заходи щодо перевірки договорів» було здійснено перевірку правочинів (у тому числі договорів), укладених ПУАТ «Фідобанк» за період з 20 травня 2015 року до 20 травня 2016 року, на предмет їх нікчемності з підстав, передбачених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).

Комісією з перевірки правочинів (у тому числі договорів), призначеною на підставі наказу від 22 лютого 2017 року № 24, було складено протокол від 13 травня 2017 року, згідно з яким вирішено визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 15 березня 2016 року між ПУАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 , нікчемним, оскільки згідно зі Звітом з незалежної оцінки, складеним суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» вартість вказаних нежитлових приміщень станом на 14 березня 2016 року складає 2 717 569,60 грн з врахуванням ПДВ, що є нижчим на 20% від звичайної вартості на момент продажу.

Відповідачу були направлені повідомлення про нікчемність договору, про відшкодування збитків на суму в розмірі 1 314 070,19 грн (2 717 569,60 грн - 1 402 499,41 грн) та про проведення зустрічі з метою врегулювання вказаної проблеми, на які ОСОБА_1 не відреагувала. 

Посилаючись на те, що укладення вказаного правочину призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, позивач просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 15 березня 2016 року між ПУАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. за реєстровим № 719, таким, що відповідає ознакам нікчемності, та недійсним.

11 вересня 2018 року ОСОБА_3 – представник ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що сторони договору дотримали форми правочину, встановленої чинним законодавством, та дійшли згоди щодо всіх істотних умов. Право на віднесення правочину (договору) до нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Ціна нерухомого майна була встановлена за домовленістю сторін на замовлення ПУАТ «Фідобанк». Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду ОСОБА_2 в частині включення даного договору купівлі-продажу до переліку договорів, що підпадають під ознаки нікчемності, визначені пунктом 3 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року в задоволенні позову ПУАТ «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що доказів на підтвердження факту продажу банком спірних нежитлових приміщень за ціною, яка є нижчою на 20% від звичайної вартості на момент продажу, позивачем не надано. При цьому рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду ОСОБА_2 в частині включення даного договору купівлі-продажу до переліку договорів, що підпадають під ознаки нікчемності, визначені пунктом 3 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 

24 жовтня 2019 року ПУАТ «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду ОСОБА_2 звернувся до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року не відповідає вимогам статті 263 КАС України. На підтвердження позовних вимог надано Звіт з незалежної оцінки № 07-17-М14-18, складений суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс», згідно з яким вартість нежитлової будівлі в літ. «А-3» в будинку АДРЕСА_1 станом на 14 березня 2016 року складає суму в розмірі 2 263 808,00 грн без ПДВ. Ця сума відповідачем не спростована, оскільки по справі не призначалася відповідна експертиза. Крім того, звертає увагу на те, що рішення ухвалено без врахування правових позицій, що містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 квітня 2018 року у справі № 910/17448/16 (провадження № 12-17нс18), від 16 квітня 2018 року у справі № 910/24198/16 (провадження № 12-15гс18), від 18 квітня 2018 року у справі № 910/8132/17 (провадження № 12-27гс18), від 04 липня 2018 року у справі № 819/353/16, від 23 січня 2019 року у справі № 761/2512/18, згідно з якими правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду; такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий наказ, який не є підставою для застосування наслідків нікчемності правочинів.

ОСОБА_1 та Державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів» рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України). 

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 15 березня 2016 року між ПУАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого ПУАТ «Фідобанк» продало та передало у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 купила та прийняла у власність нежитлові приміщення 1-го поверху № № 1-1, 1-1а, 1-1б, 1-1в, 1-1г, 1-1д, 1-1к, 1-1ж, 1-1з загальною площею 97,3 кв м в літ. «А-3» в будинку АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. за реєстровим № 719. 

В пунктах 2.1., 2.3. договору купівлі-продажу зазначено, що продаж нерухомого майна за домовленістю сторін вчиняється за ціною 1 402 499,41 грн, у тому числі ПДВ – 233 749,90 грн, які покупець сплачує продавцю в день нотаріального посвідчення цього договору та державної реєстрації права власності на нерухоме майно, шляхом переказу на рахунок продавця за певними реквізитами. Підтвердженням оплати покупцем ціни нерухомого майна є відповідний розрахунковий документ.

Відповідно до Звіту про оцінку майна № 51-ФБ (ідентифікатор за базою ФДМУ 9590883_01022016,51-1FВ), складеного суб`єктом оціночної діяльності 03 лютого 2016 року (дата оцінки 01 лютого 2016 року) оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр оцінки власності «ПАРЕТО» (сертифікат № 33/16 суб`єкта оціночної діяльності, виданого 18 січня 2016 року Фондом державного майна України), вартість нерухомого майна становить 1 400 400,00 грн, у тому числі ПДВ – 233 749,90 грн.

15 березня 2016 року між ПУАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15 березня 2016 року (а. с. 14 т. 1).

Відповідно до рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 «Про віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20 травня 2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПУАТ «Фідобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Коваленка О.В. Рішенням виконавчої дирекції Фонду продовжено строки тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи Фонду до 19 липня 2016 року. 

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18 липня 2016 року №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУАТ» Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19 липня 2016 року № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та призначено уповноважену особу Фонду ОСОБА_2 з 20 липня 2016 року до 19 липня 2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26 травня 2016 року № 826 затверджено Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дії Фонду у разі їх виявлення (далі – Порядок).

На підставі Наказу уповноваженої особі Фонду від 22 лютого 2017 року № 24 щодо внесення змін до наказу ПУАТ «Фідобанк» № 32 від 25 травня 2016 року «Про організаційні заходи щодо перевірки договорів» було здійснено перевірку правочинів (у тому числі договорів), укладених ПУАТ «Фідобанк» за період з 20 травня 2015 року до 20 травня 2016 року, на предмет їх нікчемності з підстав, передбачених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 ЦК України.

Комісією з перевірки правочинів (у тому числі договорів), призначеною на підставі наказу від 22 лютого 2017 року № 24, було складено протокол від 13 травня 2017 року, згідно з яким вирішено визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 15 березня 2016 року між ПУАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 , нікчемним, оскільки згідно зі Звітом з незалежної оцінки, складеним суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» вартість вказаних нежитлових приміщень станом на 14 березня 2016 року складає 2 717 569,60 грн з врахуванням ПДВ, що є нижчим на 20% від звичайної вартості на момент продажу.

Згідно з частинами першою та другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів банку, зокрема, забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами цієї перевірки виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи Банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу Банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів Банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також наступають для сторін в силу вимог закону.

Звертаючись до суду з позовом про визнання правочину нікчемним та мотивуючи свої вимоги застосуванням до даних правовідносин частин першої, третьої статті 215, статті 216 ЦК України, пунктів 1, 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач не врахував, що оскільки ним не заявлялись вимоги щодо витребування майна, юридичний спір у справі відсутній.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону.

Отже, такий спосіб захисту як визнання недійсним нікчемного правочину не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосував норми матеріального права.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у позові з підстав, викладених у даній постанові.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з ухвалення нової постанови про відмову в позові, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 4, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича до ОСОБА_1 , третя особа – Державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів», про визнання правочину нікчемним відмовити. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 16 червня 2020 року. 

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді І.В.Бурлака 

В.Б.Яцина