ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/10553/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:
позивача -  Державної іпотечної установи -  Вичівської О.Ю., Тодосієнка В.М.,
відповідача -  публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" -  Таболіна О.С., 
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 
Кабінету Міністрів України - не з`яв.;
Міністерства фінансів України - Гуцевої Л . О.,
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 
Національного банку України - Гуцієнка Я .М . ;
Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - не з`яв., 

розглянув касаційну скаргу Державної іпотечної установи (далі - Установа)
на рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2019
(суддя Літвінова М.Є.) та
постанову   Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 
(головуючий суддя - Пономаренко      Є.Ю., судді Дідиченко      М.А. і Руденко      М.А)
зі справи №910/10553/18
за позовом   Установи
до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - Банк)
про   дострокове припинення відносин позики,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Кабінет Міністрів України;
Міністерство фінансів України,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Національний банк України (далі - НБУ);
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд).

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог та попередніх судових рішень зі справи
1. Позов було подано про визнання припиненими з 25.01.2016 відносин позики, що склались між позивачем і відповідачем на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів та Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "А3", "В3", "С3", "D3" Установи від 2013 року.
2. Позов обґрунтовано тим, що між позивачем і відповідачем      виникли відносини позики у розумінні статей 1046,   1047 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а, оскільки 25.01.2016 відбулося фактично дострокове повернення позики через перенесення з поточного рахунку Установи                          № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 Банку 3   331  947 128,06 грн., то такі      правовідносини є припиненими на підставі частини третьої статті 1049 ЦК України.
3. Рішенням господарського суду міста Києва від 27.11.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019, у позові відмовлено. 
4. Постановою Верховного Суду від 25.07.2019 з цієї справи згадані рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.
5. За результатами нового розгляду справи рішенням господарського суду міста Києва від 04.11.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020, у позові відмовлено. 
6. Рішення та постанову, зазначені в пункті 5 цієї постанови Верховного Суду, мотивовано тим, що перенесення Банком суми 3 332 921 190,01 грн. із зазначеного рахунку Установи на вказаний рахунок Банку "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку" не є операцією з погашення позики.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. У касаційний скарзі до Верховного Суду Установа, зазначаючи про те,  що під час розгляду справи судами не були досліджені зібрані у справі докази, суди встановили обставини, що мають суттєве значення для справи, на підставі недопустимих доказів, через що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм процесуального права  і неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2019  та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 зі справи № 910/10553/18 і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Суди попередніх інстанцій не виконали вказівок, що містяться в постанові Верховного Суду. На думку скаржника, «щоб виконати вказівку Верховного Суду, що міститься в постанові від 27 липня 2019 року, суди мали встановити де знаходяться грошові кошти Державної іпотечної установи, які обліковувались на рахунку № НОМЕР_1 , в який момент Державна іпотечна установа втратила право володіння, користування і розпорядження грошовими коштами і хто фактично користується і розпоряджається цими коштами».

9. Рішення судів прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права. 

10. Рішення судів обґрунтовано положеннями підзаконного нормативного акта, що не відповідає закону.

11. Рішення судів прийнято при неповному дослідженні зібраних у справі доказів, у тому числі реєстрів власників іменних цінних паперів, довідки Банку від 21.06.2016 про закриття рахунку Установи № НОМЕР_1 , умов договору банківського рахунку від 27.02.2013 № 26/995- 070 (далі - Договір банківського рахунку), Проспекту емісії облігацій.

12. Суди   встановили обставини, що мають суттєве значення для справи, на підставі недопустимих доказів і не застосували закон, що підлягав застосуванню. 

Доводи інших учасників справи

13. Банк у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів касаційної скарги, зазначаючи, що рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2019 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у цій справі повністю відповідають вимогам законодавства, та просить відмовити в задоволенні касаційної скарги в повному обсязі, а рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. 

14. НБУ у відзиві на касаційну скаргу заперечує щодо змісту і вимог касаційної скарги, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, та просить відмовити Установі в задоволенні касаційної скарги в повному обсязі. 

Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надходили. 

15. Від Фонду надійшли письмові пояснення на касаційну скаргу, а також клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином, які підписані представником Фонду Штогріною С.В. на підставі довіреності від 11.02.2020                                   № 27-2103/20 і які  підлягають залишенню без розгляду з урахуванням такого.
Відповідно до частини третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
За вимогами частини третьої статті 1312 Конституції України, яка набрала чинності з 30.09.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Підпунктом 11 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.
Крім того, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання врегульовані ГПК України.
29.12.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 N390-IX.
Суд звертає увагу Фонду на приписи частини третьої статті 56 ГПК України, за змістом яких юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до правил частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи: як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.
У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.
Письмові пояснення Фонду на касаційну скаргу Установи та клопотання про відкладення розгляду справи підписано представником - Штогріною Світланою Вікторівною .
Довіреність, долучена до матеріалів доданих до названих письмових пояснень на підтвердження наявності у Штогріної С.В. повноважень представляти інтереси Фонду, в тому числі у Верховному Суді, не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката, а матеріали, долучені до письмових пояснень, не містять доказів самопредставництва. 
При цьому підписання письмових пояснень на касаційну скаргу та клопотання про відкладення розгляду справи є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
16. Від Кабінету Міністрів України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю забезпечити участь уповноваженої особи Кабінету Міністрів України у судовому засіданні з розгляду даної справи, з посиланням на встановлення та продовження карантину в Україні і на необхідність у зв`язку з цим утримання від відвідування масових заходів.
Касаційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення даного клопотання з урахуванням такого.
Участь представників учасників справи у засіданні суду касаційної інстанції не є обов`язковою згідно із законом; не визнавалася вона такою й судом. 
Заявником не наведено достатнього обґрунтування неможливості участі його представника в судовому засіданні (якщо він вважав таку участь необхідною). Судочинство в Україні здійснюється і в умовах карантину.
Матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду касаційної скарги й за відсутності представника третьої особи у справі. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ, ТА ЇХ ЗАГАЛЬНИЙ ВИСНОВОК
17. Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", найменування якого змінено на акціонерне товариство "Дельта Банк"  (як банком), і Установою (як клієнтом) укладено Договір банківського рахунку, за умовами якого, зокрема:
- банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті № НОМЕР_1 та отримує плату за обслуговування рахунку згідно з тарифами банку на банківські послуги (пункт 1.1); 
- банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування відповідних сум з рахунку та проводити інші операції за рахунком у межах законодавства України (пункт 1.2).
18. Відповідно до Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "АЗ", "ВЗ", "СЗ", "DЗ" Установи від 2013 року (далі - проспект емісії):
- характеристика цих облігацій - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням (пункт 4.2.1);
- власники облігацій мають права, передбачені чинним законодавством, зокрема, отримати номінальну вартість облігацій при настанні строку їх погашення та отримувати відсотковий дохід у вигляді відсотків, нарахованих на номінальну вартість облігацій, що їм (власникам) належать, після закінчення кожного відсоткового періоду (пункт 4.5);
- погашення облігацій здійснюється протягом одного банківського дня: серія "Z2" - 21.11.2018; серія "АЗ" - 12.12.2018; серія "ВЗ" - 18.11.2020; серія "СЗ" - 15.12.2020; серія "DЗ" - 14.12.2023 (пункт 4.9); 
- дострокове погашення облігацій відповідної серії може бути здійснене за рішенням емітента у разі дострокового викупу 100% облігацій цієї серії; таке рішення приймається правлінням Установи (пункт 4.9.1). 
19. У 2014 році Банком (як покупцем) і Установою (як емітентом) було укладено низку договорів купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до яких емітент зобов`язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити цінні папери - облігації підприємств ISIN UA НОМЕР_3 у кількості, вартістю та з датами погашення, визначеними у відповідних договорах (далі - Договори купівлі-продажу цінних паперів).
При цьому кошти, отримані Установою від продажу облігацій за Договорами купівлі-продажу цінних паперів, зберігалися на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Банку відповідно до умов Договору банківського рахунку.
20. На підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", - строком на 3 місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно, з призначенням уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації - Кадирова В.В.
У подальшому строк здійснення тимчасової адміністрації  у Банку було продовжено (до 02.10.2015 включно). 
21. Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 №181 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" розпочато процедуру ліквідації Банку, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Банку Кадирову В.В. на два роки; у подальшому цей строк подовжувався, аж  до 04.10.2020 включно.
22. Виконавчою дирекцією Фонду 11.01.2016 прийнято рішення про затвердження Реєстру вимог кредиторів Банку.
З метою обліку кредиторської заборгованості 25.01.2016 Банком проведено операцію з обліку кредиторських вимог, а саме - перенесення коштів з рахунку клієнта - Установи № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку", який призначений для обліку заборгованості банку перед третіми особами та є пасивним рахунком, тобто на ньому обліковується сума, яку банк виплатить кредитору в порядку черговості, визначеної законом.
23. Довідкою від 21.06.2016 №5370 Банк повідомив Установу про закриття 17.02.2016, зокрема, поточного рахунку      № НОМЕР_1 за Договором банківського рахунку.
Згідно з витягом із реєстру від 18.03.2016 за вих.№2495, затвердженим протоколом №005/16 виконавчої дирекції Фонду 11.01.2016 та з урахуванням змін №1, затверджених рішенням №291 тієї ж виконавчої дирекції від 03.03.2016, вимоги позивача акцептовані на загальну суму 3   332 921 190,01 грн. та включені до сьомої черги як вимоги юридичної особи.
03.10.2016 Банк видав Установі довідку вих.№ 05-3323787, якою повідомив, що вимоги на зазначену суму акцептовані та включені до сьомої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку. 
24. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Установа вказує на те, що: між нею і Банком виникли відносини позики в розумінні статей 1046,   1047 ЦК України, доказом чого є цінні папери - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням облігацій, емітовані Установою, що належать Банку на праві власності; Установою отримано від Банку позику на загальну суму 1 726 500 000 грн., що є вартістю облігацій; зазначені кошти знаходились на рахунку Установи № НОМЕР_1 , відкритому в Банку, а в подальшому вказані кошти були перенесені з рахунку Установи  № НОМЕР_1 на рахунок Банку № НОМЕР_2 ; на думку Установи, ці обставини свідчать, що 25.01.2016 відбулось фактично дострокове повернення позики через перенесення з поточного рахунку Установи      № НОМЕР_1 на рахунок Банку                                         № НОМЕР_2 коштів у сумі 3      331      947      128,06 грн., а тому правовідносини позики є припиненими на підставі частини третьої    статті 1049 ЦК України.
25. Натомість  попередні судові інстанції дійшли висновку про те, що перенесення  Банком суми 3 332 921 190,01 грн. з рахунку Установи                                         № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку" не є операцією з погашення позики, оскільки, зокрема,  призначенням останнього із вказаних рахунків є облік суми   кредиторської заборгованості банку, тобто банк, що ліквідується, не набуває права власності на кошти. Зазначене перенесення було зумовлене перебуванням Банку в стадії ліквідації та, відповідно, необхідністю формування ліквідаційної маси задля задоволення вимог кредиторів Банку в порядку черговості, визначеної Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 
ДЖЕРЕЛА ПРАВА 

26.  ЦК України:

стаття 15:
- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша);

- кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга); 

частина перша статті 16:

- кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

27. ГПК України: 

частина друга статті 4:

- юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду; 

частина перша статті 5:

- здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

28. Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень і підтверджується матеріалами справи, зокрема текстом позовної заяви у ній (т.1, а.с. 6-14), позов у даній справі заявлено (дослівно) про таке: «Визнати припиненими з 25.01.2016 р. відносини позики, що склалися між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів: № ДД-205/2014 від 24.03.2014р., №ДД-230/2014 від 27.03.2014 р., № ДД-750/2014 від 05.09.2014 р.,  № ДД-751/2014 від 08.09.20014 р., № ДД-758/2014 від 09.09.20014 р., № ДД-759/2014 від 09.09.20014 р. та «Проспекту емісії облігацій серії « 22», «А3», «В3», «С3» Державної іпотечної установи від 2013 р.»

29. ЦК України, Господарським кодексом України,   іншими законодавчими актами не передбачено можливості захисту прав та/або інтересів особи у такий спосіб, як визнання припиненими певних відносин, у тому числі позики. 

За свою правовою природою така вимога є вимогою про визнання (встановлення) юридичного факту (тобто факту, який має юридичне значення), у вигляді припинення з  певної дати відносин позики, а підтвердження (визнання) чи, навпаки, непідтвердження факту не є належним способом судового захисту прав та/або законних інтересів і не може здійснюватися як результат розгляду відповідної позовної вимоги.

30. Доводи касаційної скарги наведеного у пункті 29 цієї постанови не спростовують й відтак не можуть бути підставою для задоволення згаданої скарги.

У зв`язку із зазначеним Суд не вважає за необхідне здійснювати правову оцінку інших обставин справи, оскільки це не впливає на кінцевий результат її розгляду в касаційному порядку. 

31.  Таким чином, попередні судові інстанції дійшли правильного по суті висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, хоча й не обґрунтували цей висновок належним чином.   

32. Водночас Касаційний господарський суд бере до уваги доводи, викладені у відзивах Банку та НБУ на касаційну скаргу, в тій мірі в якій вони узгоджуються з викладеним у цій постанові. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

33.  З огляду на наведене не вбачається підстав для скасування оскаржуваних судових рішень і, відповідно, для задоволення касаційної скарги.

Судові витрати

34. Понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної іпотечної установи залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2019 та постанову   Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у справі  № 910/10553/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                     І. Булгакова

Суддя                                                                                                                      Б. Львов