Ухвала
20 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 405/7906/16-ц
провадження № 61-25104св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І., 
суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - публічне акціонерне товариство «Укргазбанк»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровоград від 21 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2017року,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк») про визнання припиненою поруки по кредитному договору.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2017 року, позов залишено без задоволення.
Судові рішення мотивовані тим, що збільшення розміру процентної ставки на 1 % з 12,9 % до 13,9 % річних не тягне збільшення обсягу відповідальності поручителя, яке припиняє поруку, оскільки такі зміни були передбачені самим змістом кредитного договору, в забезпечення виконання якого і було укладено договір поруки.
У серпні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2017 року.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.
У вересні 2017 року цивільна справа № 405/7906/16-ц надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У травні  2018 року матеріали цивільної справи № 405/7906/16 надійшли до Верховного Суду.
12 червня 2019 року справа передана судді-доповідачу Дундар І. О.
Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 522/1528/15-ц (провадження                  № 61-16218св18) за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим та про визнання договору поруки частково недійсним, за касаційною скаргою ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 27 липня 2016 року.
Таке рішення касаційного суду мотивоване необхідністю відступити від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) шляхом його уточнення та визначення, що у разі ухвалення рішення суду у справі про стягнення, у тому числі з поручителя, кредитної заборгованості, суд не може розглядати питання про визнання поруки припиненою повторно у іншій справі з тих самих підстав, правовідносин та зобов`язань, що виникли до ухвалення такого рішення, виходячи з принципу правової визначеності.
Такий підхід має застосовуватись незалежно від того, чи питання чинності поруки вирішувалось судом при ухваленні рішення суду у справі про стягнення, у тому числі з поручителя, кредитної заборгованості, враховуючи, що це питання входить до предмету доказування у таких справах незалежно від доводів сторін.
Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 27 квітня 2020 року справу № 522/1528/15-ц(провадження № 14-67цс20) прийнято до розгляду та призначено на 09 червня 2020 року. 
У цій справі № 405/7906/16-ц   ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПАТ «Укргазбанк» про визнання припиненою поруки по кредитному договору.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 405/7906/16-ц  до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 522/1528/15-ц(провадження № 14-67цс20).
Керуючись статтями 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження у справі № 405/7906/16-ц зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 522/1528/15-ц.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                  В. І. Крат
Судді:                                                                            І. О. Дундар 
                                                                                     В. І. Журавель
                                                                                     Є. В. Краснощоков
                                                                                     М. М. Русинчук