УХВАЛА
23 квітня 2020 року
м. Київ
справа №718/1631/19
провадження № 51-1902ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого      ОСОБА_1 ,
суддів                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці                 від 6 грудня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Проте наведених положень процесуального закону захисником ОСОБА_5 не дотримано. 
Зокрема, в касаційній скарзі не наведено жодного обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких істотних порушень вимог процесуального права, які вплинули на законність прийнятих оскаржуваних судових рішень, і, відповідно до ст. 412 КПК, тягнуть за собою обов`язкове їх скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Окрім цього, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник,                        заперечуючи  законність засудження ОСОБА_4 за ч. 1  ст. 115 КК  не наводить обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування оспорюваних рішень із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з підстави, передбаченої               п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 413, 415  цього Кодексу.
Також, посилаючись на недопустимість доказів, які стали підставою для засудження ОСОБА_4 , захисник не наводить обґрунтувань цьому з огляду на положення статей 86-88 КПК.
Покликаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого через суворість, ОСОБА_5 не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу,                             з урахуванням положень ст. 414 КПК, що є підставою для скасування оспорюваних судових рішень відповідно  до  п. 3 ч. 1  ст. 438 цього Кодексу.
Також захисник не вказує й на конкретні порушення вимог закону, які, на                       його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку                                        за аналогічними доводами сторони захисту, зважаючи на приписи                                 статей 404, 409, 419 КПК , а відтак, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак  жодних застережень щодо цієї обставини скарга захисника не містить.
Крім того,в касаційній скарзі захисник наводить доводи, зміст яких стосується невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів, наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не                               є предметом касаційної перевірки.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування  судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог                            ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці  від 6 грудня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж семи днів з дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                ОСОБА_3