ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/1167/17
провадження № 61-23510 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - товариство з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «КМ-Букс», товариство з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Країна Мрій»,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку              письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката Сисова Владислава Сергійовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група КМ-Букс», на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року в складі судді Осаулова А. А. та на постанову Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року в складі колегії суддів Левенця Б. Б., Лапчевської О. Ф., Саліхова В. В.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТОВ «ВГ «КМ-Букс» і ТОВ «ВД «Країна Мрій» та просив:
 
- стягнути з ТОВ «ВГ «КМ-Букс» на свою користь компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 100 мінімальних заробітних плат, що становить 155 000 грн і 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди,
 
- стягнути з ТОВ «ВД «Країна Мрій» на свою користь компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 15 500 грн, а також 1000 грн у рахунок відшкодування  моральної шкоди,
 
- зобов`язати ТОВ «ВГ «КМ-Букс» протягом 15 календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили опублікувати за власний рахунок в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур`єр» відомості про допущене порушення авторського майнового права позивача щодо створених ним творів, а також зміст судового рішення щодо такого порушення.
 
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що в 2016 році йому стало відомо про розповсюдження через вільний продаж видання творів ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » українською мовою в перекладі з іспанської. Видавцем цих творів, об`єднаних під однією обкладинкою, є ТОВ «ВГ «КМ-Букс».
 
З придбаного примірника цього видання позивач дізнався, що при його видавництві було використано виконаний позивачем переклад вищезазначених творів з іспанської та вказано авторство перекладу позивача у вигляді знаку охорони авторського права.
 
ОСОБА_1 вказував, що не мав і не має договірних чи будь-яких інших відносин з ТОВ «ВГ «КМ-Букс» на використання його виключних майнових прав на переклад зазначених літературних творів і такі права надавалися ним лише ТОВ «Видавництво «Країна Мрій» на підставі договору від 01 квітня 2010 року № 301/ПЗ та договору від 01 жовтня 2010 року № 321/ПЗ, строк дії яких закінчився в 2015 році.
 
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та свідоцтва серії ДК № 5006 від 06 листопада 2015 року про внесення суб`єкта видавничої справи до державного реєстру видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції, керівником ТОВ «Видавнича група КМ-Букс» є ОСОБА_4 , який у 2010 році як директор ТОВ «ВД «Країна Мрій» підписував із позивачем договори № 301/ПЗ, № 321/ПЗ.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва                       від 27 вересня 2017 року позов задоволено частково:
 
- стягнуто з ТОВ «Видавнича група «КМ-Букс» на користь                            ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських                    прав у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, що становить 144 000 грн, а також 5000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 2756 грн судового збору, а всього - 151 756 грн, 
- зобов`язано ТОВ «Видавнича група КМ-Букс» протягом 15 календарних днів з дня набуття вказаним рішенням законної сили опублікувати за власний рахунок в офіційному виданні - газеті «Урядовий кур`єр» інформацію про вказане порушення авторського права на вказані твори позивача із посиланням на судове рішення.
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок опублікування                          ТОВ «Видавнича група КМ-Букс» у 2016 році видання, яке містить два романи українською мовою в перекладі з іспанської, зробленому позивачем, відповідач порушив його майнові авторські права.
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду 
 
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року- без змін. 
 
Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних доказів дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
07 травня 2018 року адвокат Сисов В. С. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року та на постанову Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
У касаційній скарзі представник ТОВ «ВГ «КМ-Букс» просить скасувати оскаржувані судові рішення як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
 
Указує, що майнові авторські права позивача були порушені внаслідок публікації романів у його перекладі, однак визначений судами розмір компенсації має бути зменшений, оскільки не відповідає кількості проданих примірників.
 
Аналіз вимог касаційної скарги дає підстави для висновку, що судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ТОВ «ВД «Країна Мрій» у касаційному порядку не оскаржуються, а тому Верховним Судом не переглядаються. 
 
Відзив на касаційну скаргу
 
У червні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив позивача на дану касаційну скаргу, в якому він просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення в оскаржуваній частині- без змін. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що  ОСОБА_1 є автором перекладу творів ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » українською мовою з іспанської мови.
 
01 квітня 2010 року між ОСОБА_1 як автором та ТОВ «Видавництво «Країна Мрій» укладений договір № 301/ПЗ, відповідно до якого автор передає видавництву в повному обсязі належні авторові виключні майнові права на виконання перекладу літературного твору під умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у будь-якій формі всіма відомими способами, в тому числі, виключне право на виконання перекладу твору та виключене право на дозвіл або заборону використання перекладу твору іншими особами, в тому числі автором. Виключні майнові права на переклад твору передаються на 5 років. Переклад твору виконаний українською мовою. Передача виключних майнових прав вважаються здійсненою з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього Договору. 
 
За актом приймання-передавання від 30 квітня 2010 року                     ОСОБА_1 передав, а ТОВ «Видавництво «Країна Мрій» прийняло виключні майнові права на використання перекладу літературного твору під умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
 
01 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 як автором та ТОВ «Видавництво «Країна Мрій» укладений договір № 321/ПЗ, за умовами якого автор передає видавництву в повному обсязі належні авторові виключні майнові права на виконання перекладу літературного твору під умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у будь-якій формі всіма відомими способами, в тому числі, виключне право на виконання перекладу твору та виключене право на дозвіл або заборону використання перекладу твору іншими особами, в тому числі автором. Виключні майнові права на переклад твору передаються на   5 років. Переклад твору виконаний українською мовою. Передача виключних майнових прав вважається здійсненою з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього Договору. 
 
За актом приймання-передавання від 31 жовтня 2010 року                      ОСОБА_1 передав, а ТОВ «Видавництво «Країна Мрій» прийняло виключні майнові права на використання перекладу літературного твору під умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 
 
За наявними в матеріалах справи копіями книги, дослідженим судом апеляційної інстанції примірником видавництва 2016 року, який містить твори ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » українською мовою у перекладі з іспанської ОСОБА_1 , видавцем зазначено ТОВ «Видавнича група КМ-Букс». При цьому, наклад друкованої продукції не зазначений.
 
Реалізація примірників видання, яке містить два романи ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » українською мовою у перекладі з іспанської, виконаному позивачем, виданого ТОВ «Видавнича група КМ-Букс» у 2016 році, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями чеків.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Судові рішення в оскаржуваній частині відповідають зазначеним вимогам закону.
 
За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).
 
Використання твору без дозволу суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, передбаченим пунктом «а2 статті 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за яке згідно з пунктом "г" частини другої статті 52 цього Закону передбачена можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.
 
Установлені судами фактичні обставини щодо порушення авторських прав позивача ТОВ «ВГ «КМ-Букс» не заперечує.
 
Майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-ХІІ); шкоди, завданої суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.
 
Відповідач, який заперечує проти позову, зобов`язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об`єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК України).
 
Відповідно до пункту «б» статті 50 Закону № 3792-ХІІ розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп`ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту. Особа, яка розповсюджує об`єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб`єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.
 
При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об`єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об`єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об`єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні. Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону N 3792-XII), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.
 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду                  від 13 лютого 2019 року в справі № 369/13976/15-ц (провадження                        № 61-5649св18).
 
Установивши, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження набуття ТОВ «ВГ «КМ-Букс» права використання виконаного позивачем перекладу українською мовою з іспанської творів « ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2 », суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги до ТОВ «ВГ «КМ-Букс».
 
Частина перша статті 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
 
Суди першої та апеляційної інстанцій, установивши факт порушення відповідачем майнових авторських прав позивача та завдання вказаними діями моральної шкоди, зробили правильний висновок про наявність правових підстав для її відшкодування в розмірі, пропорційному до завданої шкоди. 
 
Доводи касаційної скарги про зменшення розміру компенсації, яка підлягає стягненню з ТОВ «ВГ «КМ-Букс» на користь позивача, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду. 
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім. 
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень в оскаржуваній частині - без змін.
 
Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу адвоката Сисова Владислава Сергійовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група        «КМ-Букс», залишити без задоволення.
 
Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня               2018 року в частині позовних вимого ОСОБА_1 до товариства з     обмеженою відповідальністю «Видавнича група «КМ-Букс » про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав і моральної шкоди залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                В. І. Журавель
 
                                                                                                                М. М. Русинчук