КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 752/24785/19	
Провадження № 33/824/1079/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Валігура Д.М.
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
13 травня 2020 року                                                                                місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого ПАТ «Центренерго» ОСОБА_3. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - 
 
за участю представника 	 	 	
потерпілого	 	Гавкалюка В.В.	
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
 
Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 14 листопада 2019 року о 14 год. 35 хв. у м. Києві по вул. Васильківська, буд. 29/22, керуючи автомобілем «Мерседес» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався у безпечності, не був уважним та здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» з номерним знаком НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 10.9, 2.3 б Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Суд закрив провадження у справі, оскільки в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б, та п. 10.9 ПДР України, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
 
В апеляційній скарзі представник потерпілого просить скасувати постанову суду та прийняти новупостанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що копію постанови ПАТ «Центренерго» не отримувало, про існування оскаржуваної постанови представник ПАТ «Центренерго» дізнався 30 січня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.
В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.
Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованим, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що водій автомобіля «Мерседес» з номерним знаком НОМЕР_1 грубо порушив п.п. 10.9 та 10.10 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Апелянт зазначає, що порушення ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України полягає в тому, що при здійсненні маневру, а саме рухаючись заднім ходом, він не переконався в безпечності своїх дій, створив перешкоду іншим учасникам руху, не реагував на звукові сигнали з боку водія автомобіля «Тойота» з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_2 .
В доводах апеляційної скарги представник ПАТ «Центренерго» вказує на те, що водієм ОСОБА_1 порушено також п. 10.10 ПДР України.
Апелянт також звертає увагу апеляційного суду на розбіжності в письмових поясненнях ОСОБА_1 , які не були взяті до уваги Голосіївським районним судом м. Києва.
Крім того представник потерпілого також зазначає, що судом першої інстанції, не було викликано для надання пояснень ОСОБА_3 , який під час ДТП знаходився у автомобілі «Тойота», яким керував ОСОБА_4 та водія маршрутного автобуса, який бачив момент зіткнення автомобілів.
 
На неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції  ОСОБА_1  не з`явився, про судове засідання повідомлявся завчасно та належним чином, будь - яких клопотань про відкладення чи про поважність причин неявки не направляв.
 
Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що представник потерпілого ПАТ «Центренерго» ОСОБА_3 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин. 
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в них відсутні відомості про отримання потерпілим копії судового рішення, ухваленого 14 січня 2020 року за відсутності його представника.  
З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що представник потерпілого ПАТ «Центренерго» ОСОБА_3 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення представника потерпілого ПАТ «Центренерго» Гавкалюка В.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що цих вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.
Приймаючи рішення про закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд в своїй постанові зазначив, що заслухавши думку ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, а саме розміщення транспортних засобів та місце їх зіткнення на проїжджій частині, а також їх ушкодження, фотографії з місця ДТП, інші матеріали справи, він дійшов висновку, що не знайшло свого підтвердження порушення водієм ОСОБА_1 п. п. 2.3 б, 10.9 ПДР України.
Апеляційний суд вважає, що такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Апеляційний суд вважає, що в оскаржуваній постанові судом не наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення
Суд фактично обмежився переліком доказів, які він досліджував під час розгляду справи, не давши оцінки як кожному доказу окремо так і в їх сукупності.
Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив всі обставини адміністративного правопорушення, дав невірну оцінку наявним в матеріалах проводження доказам та дійшов хибного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.  
Апеляційний суд зазначає, що жодний доказ не має наперед встановленої сили і повинен оцінюватися в сукупності з іншими доказами.
Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які він надавав безпосередньо після ДТП та під час розгляду справи в суді першої інстанції, останній не заперечує того, що зіткнення керованого ним автомобіля «Мерседес» та автомобіля «Тойота» сталося за обставин, коли він виїжджав заднім ходом з паркувального місця на проїжджу частину, де в цей час здійснював поворот ліворуч автомобіль «Тойота». В той же час, в суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначає, що здійснював рух заднім ходом дивлячись почергово в праве і ліве дзеркало заднього виду, а також на регулювання ОСОБА_6 , який допомагав йому здійснювати виїзд. Але про допомогу ОСОБА_6 у виїзді з паркувального місця, в письмових поясненнях, наданих ОСОБА_1 безпосередньо після ДТП, не йдеться.
Для перевірки вказаних обставин, судом апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
Свідок  ОСОБА_4 , пояснив, що керуючи автомобілем «Тойота» він здійснював поворот на ліво, перед цим пропустивши всі автомобілі, які їхали у зустрічному напрямку, виїхавши на зустрічну смугу він побачив, як припаркований автомобіль «Мерседес» почав здійснювати рух заднім ходом, у зв`язку з чим ОСОБА_4 зупинився та почав сигналити, однак водій автомобіля «Мерседес» не відреагував, продовжив рух та здійснив наїзд на його автомобіль. При цьому свідок зазначає, що сторонніх осіб, які б допомагали водію здійснювати виїзд не було.
Пояснення свідка ОСОБА_4 узгоджуються із поясненнями свідка ОСОБА_5 , який у суді апеляційної інстанції пояснив, що бачив обставини виникнення ДТП, зокрема зазначив, що 14 листопада 2019 року рухаючись по вул. Васильківська, він зупинився та пропускав автомобіль «Тойота» під керуванням ОСОБА_4 , який закінчував маневр повороту ліворуч із зустрічної смуги руху. Коли автомобіль виїхав на його смугу руху та опинився перпендикулярно до напрямку руху, автомобіль «Тойота» зупинився, оскільки припаркований автомобіль «Мерседес» почав рух заднім ходом, на звукові сигнали водій автомобіля «Мерседес» не реагував та здійснив наїзд на автомобіль «Тойота», який стояв непорушно. Зазначив, що будь - яких осіб, які б допомагали водію автомобіля «Мерседес» на місці події не було. 
Вищевказані показання свідків узгоджуються зі схемою місця ДТП, відповідно до якої зіткнення автомобілів відбулося в смузі руху по вул. Васильківська, в момент коли автомобіль «Тойота» знаходився перпендикулярно до напрямку руху, завершуючи манерв повороту ліворуч, коли автомобіль «Мерседес» здійснював рух заднім ходом. 
Схема ДТП підписана її учасниками і будь - яких зауважень ними не зазначено. 
Оцінюючи дії водія автомобіля «Мерседес» в даній дорожній обстановці, апеляційний суд вважає, що саме порушення ним ПДР України призвело до зіткнення транспортних засобів.
Такі дії ОСОБА_1 свідчать про невиконання ним п. 2.3 б ПДР України відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та п. 10.9 ПДР України, за приписами якого, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Недотримання ОСОБА_1 вищевказаних пунктів ПДР України, перебуває у причинному зв`язку з пошкодженням транспортних засобів.
В той же час, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про порушення водієм ОСОБА_1 п .10.10 ПДР України, та зазначає, що протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 йому інкримінується порушення саме п. 2.3 б та п. 10.9 ПДР України.
Оскільки ст. 124 КУпАП є бланкетною, суд, виходячи з принципу диспозитивності, не вправі виходити за межі висунутого обвинувачення, та самостійно констатувати в судовому рішенні порушення водієм інших пунктів ПДР України, аніж тих, які вказані в протоколі.
З огляду на викладене судом апеляційної інстанції встановлено, що 14 листопада 2019 року о 14 год. 35 хв. у м. Києві по вул. Васильківська, буд. 29/22, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мерседес» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконавшись у безпечності, не був уважним та здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» з номерним знаком НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б та п. 10.9 ПДР України. 
Його дії суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Враховуючи те, що на час ухвалення рішення апеляційним судом сплинув трьохмісячний строк для застосування адміністративного стягнення, провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.  
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П ОС Т АН О ВИ В :
 
Апеляційну скаргу представника потерпілого ПАТ «Центренерго» ОСОБА_3. задовольнити. 
Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , закрите за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.
Прийняти нову постанову. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                           Ю.Р.Трясун