ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 р.	Справа № 440/3405/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 26.12.19 року по справі № 440/3405/19
за позовом      Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз"      
до     Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області                     
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволений повністю.
          Визнано протиправними та скасовано рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 08.08.2019 №236 та від  10.09.2019 №287. 
          Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" витрати зі сплати судового збору в розмірі 3842,00 грн.
Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
          Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідач надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в період з 22.07.2019 по 30.07.2019 Кременчуцьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області проведено перевірку дотримання Приватним акціонерним товариством "Кременчукгаз"  вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, за результатами якої складено акт №73 від 30.07.2019. 
                    Вказаним актом зафіксовано, зокрема, порушення п. 1 ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 22 та ч. 3 ст. 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною до 3-х років надана батькові в період, коли мати знаходиться у відпустці по догляду за цією дитиною до досягнення нею трирічного віку без документального підтвердження хвороби матері в цей період, 14.03.2019:ЛН АДЦ354517 від 25.01.2019 ОСОБА_1 , 05.06.2019: ЛН АДЦ 354641 від 29.03.2019 ОСОБА_1 , 20.06.2019:ЛН АДЦ 354661 від 12.04.2019   ОСОБА_1 .  
                    За результатами розгляду вказаного акту відповідачем 08.08.2019 винесено рішення №236 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким ПрАТ "Кременчукгаз" визначено суму коштів яка підлягає поверненню фонду - 10426,86 грн. та застосовано до ПрАТ "Кременчукгаз" штраф за порушення порядку використання страхових кошів в сумі 5213,43 грн. 
                    Рішенням  відповідача від 10.06.2019 №287 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення коштів фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування до ПрАТ "Кременчугаз" застосовано штраф за несвоєчасне повернення страхових коштів в сумі 1564,03 грн та застосовано пеню в розмірі 281,53 грн.
                    Не погоджуючись з вказаними рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.
          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та  не доведеності відповідачем правомірності прийнятого   ним рішення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві; 2) необхідності догляду за хворою дитиною; 3) необхідності догляду за хворим членом сім`ї; 4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; 5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; 6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу; 7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; 8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.
          Частиною п`ятою вказаної статті допомога по тимчасовій непрацездатності в разі захворювання матері або іншої особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, надається застрахованій особі, яка здійснює догляд за дитиною, з першого дня за весь період захворювання в порядку та розмірах, встановлених цим Законом.
          Відповідно до частини першої статті 22 вказаного Закону допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Фонд соціального страхування України має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду.
Порядок, умови видачі та продовження листків непрацездатності визначено Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої   наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455 (далі - Інструкція № 455)
Згідно з п. 3.13 Інструкції №455 листок непрацездатності видається працюючій особі, яка здійснює догляд за дитиною до 3-х років у випадку пологів або хвороби матері (опікуна, іншого члена сім`ї, який перебуває у відпустці для догляду за дитиною віком до 3-х років), а також у випадку, коли вона доглядає за другою хворою дитиною.
Відповідно до пункту 3.9 вказаної Інструкції встановлено, що у разі стаціонарного лікування дітей віком до 6 років одному із працюючих членів сім`ї або іншій працюючій особі, яка здійснює догляд за дитиною, видається листок непрацездатності на весь період перебування в стаціонарі разом з дитиною.
З матеріалів справи вбачається, що подружжя ОСОБА_1 є багатодітною родиною та виховує трьох дітей:   ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, двом дітям не виповнилося трьох років.  
Мати ОСОБА_5 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, але сім`я є багатодітною, а молодший син ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться на грудному вигодуванні та під постійним наглядом матері.
Відповідно до листа Комунального некомерційного медичного підприємства "Кременчуцька міська дитяча лікарня" від 15.08.2019 №01-15/1275, ОСОБА_3 27.01.2017 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНМП "Кременчуцька міська дитяча лікарня" у період з 11.01.2019 по 25.01.2019 у педіатричному відділенні старшого віку, у період з 21.03.2019 по 29.03.2019 в інфекційному відділенні та у період з 01.04.2019 по 12.04.2019 у педіатричному відділенні молодшого віку.   
Разом з тим, зі змісту довідок КНМП "Кременчуцька міська дитяча лікарня" від 29.07.2019 №01-21/184, №02-21/1190, судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні молодшого віку з 02.04.219 по 15.04.219, по догляду за дитиною знаходилася мати ОСОБА_5 . 
Крім того, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2   ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилися на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділені старшого віку з 12.01.2019 по 25.01.2019, по догляду за дітьми знаходилася мати ОСОБА_5 .  
Колегія суддів звертає увагу, що троє дітей захворіли одночасно і потребували стаціонарного лікування в різних відділеннях КМДЛ. Наймолодша дитина перебувала на грудному вигодуванні, тому не могла перебувати без матері, а тривале перебування здорової дитини в стаціонарних відділеннях є шкідливим для її здоров`я. 
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність недоторканість і безпека визнаються в Україні  найвищою соціальною цінністю.
Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
          Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
          А отже, як правильно встановив суд першої інстанції, норми Конституції України є нормами прямої дії, а тому ОСОБА_2 не може бути позбавлений права на соціальний захист під час перебування на лікарняному по догляду за дитиною, у зв`язку з відсутністю законодавчого врегулювання виплати вказаної допомоги у випадку хвороби відразу усіх дітей у багатодітній родині, а також у випадку перебування на стаціонарному лікуванні одного із дітей який не досяг трьохрічного віку під час перебування матері у відпустці по догляду за двома дітьми до трьох років.
          Конституція України гарантує кожному громадянину право на безпечне життя та захист здоров`я, а тому перебування ОСОБА_5 у інфекційному відділенні з хворим сином ОСОБА_3 27.01.2017 разом із здоровою дитиною ОСОБА_4 11.06.2018 який перебуває на грудному вигодуванні та потребує постійного догляду матері є порушенням прав останнього на безпечне життя та захист здоров`я.
          За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення відповідача від 08.08.2019 №236 про повернення коштів фонду є протиправним та підлягає скасуванню, як і рішення відповідача від 10.09.2019 №287 як похідне від першого рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року по справі № 440/3405/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складений  26.03.2020 року