Ухвала
 
05 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-7/10
 
провадження № 61-26344св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи, - мале приватне підприємство «Берізка», Нововолинський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про зупинення виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 27 лютого 2018 року,
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 30 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. 
 
Визнано таким, що не підлягає виконанню, виданий Нововолинським міським судом 11 серпня 2010 року, виконавчий лист у справі № 2-7/10 від 29 квітня 2010 року про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , малого приватного підприємства «Берізка» на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 692 687,67 грн боргу за договором кредиту від 22 грудня 2006 року № 11104249000 шляхом перерахування на рахунок НОМЕР_1 , МФО 351005, код ЄДРПОУ 09807750, у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням ОСОБА_1 кредитної заборгованості.
 
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 10 січня 2018 року апеляційну скаргу Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задоволено частково. Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 30 жовтня 2017 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовлено.
 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.  
 
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Волинської області            від 10 січня 2018 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 27 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Волинської області від 10 січня 2018 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до пункту другого розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи, - мале приватне підприємство «Берізка», Нововолинський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про зупинення виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян