ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України 

справа № 640/4507/19
провадження № 22-ц/818/2620/20

21 квітня 2020 року
м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 

головуючого - Котелевець А.В.,
суддів - Коваленко І.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Гаражно-будівельний кооператив «Супутник»,

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2020 року в складі судді Попраса В.О.,

у с т а н о в и в:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу «Супутник» (далі - ГБК «Супутник») про відшкодування шкоди. 

Позовна заява мотивована тим, що вона та її чоловік ОСОБА_2 користуються гаражними боксами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 як члени ГБК «Супутник», який розташований по вул. Валентинівській (колишня назва – вулиця Блюхера ) , № 21 в м. Харкові . Їх гаражні бокси є об`єднаними. 

Згідно з підпунктом «д» пункту 3.1., підпункту «з» пункту 3.2. Статуту ГБК «Супутник», затвердженим Виконавчим комітетом Київської районної ради м. Харкова 20 березня 1990 року, відповідач мав право приймати на роботу та виплачувати заробітну плату охоронцям та іншим особам за рішенням загальних зборів та зобов`язаний забезпечувати схоронність будівель та майна кооперативу шляхом охорони гаражів та своєчасного здійснення капітального та поточного ремонту приміщень. 02 січня 2010 року були укладені трудові договори з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а 01 березня 2013 року укладено трудовий договір з ОСОБА_5 . 

В період з 20 липня 2014 року по 10 серпня 2014 року невстановлена особа шляхом пошкодження крівлі гаражного боксу таємно проникла до гаражного боксу № НОМЕР_1 та вчинила крадіжку її особистих речей, а саме: акумулятора автомобіля, зварювального пристрою, 7 000 - 8 000 м капронової стрічки, зарядного пристрою для автомобільного акумулятора, автомобільного компресора, набору ключів з головками, чим спричинила збитки на суму 40 000,00 грн. 

Постановою слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Кравченко Т.О. від 25 грудня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014220490003751 від 20 серпня 2014 року закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України. 

Зазначає, що вона з чоловіком відремонтувала кришу гаражного боксу № НОМЕР_1. Крім того, з цього гаражного боксу були викрадені їх особисті речі. Однак відповідач в добровільному порядку відшкодував ОСОБА_2 лише грошові кошти за акумулятор, набір ключів та автомобільний компресор в сумі 2 559,00 грн. При цьому їй не відшкодована матеріальна шкода, завдана як користувачу гаражного боксу № НОМЕР_1 , в розмірі 34 150,00 грн, вартість будівельних робіт для відновлення гаражного боксу № НОМЕР_1 в розмірі 17 160,00 грн та ринкова вартість будівельних матеріалів для ремонту гаражного боксу №  НОМЕР_1 в розмірі 7 321,00 грн, що підтверджено Висновком комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 13412/13820, складеного 30 червня 2017 року судовим експертом Мануленко О.М. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса під час розгляду справи № 640/4314/1-ц за позовом ОСОБА_2 до ГБК «Супутник» про відшкодування шкоди. 

У зв`язку з крадіжкою їй завдана моральна шкода, оскільки вона з чоловіком вимушена була витрачати сили на відновлення гаражного боксу № НОМЕР_1 та позичати кошти на його ремонт. Такі додаткові витрати негативно вплинули на її стан здоров`я, чоловік вимушений був витрачати час на звернення до правоохоронних органів та до суду, у зв`язку з чим вони також сплачували судові витрати. 

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила стягнути з ГБК «Супутник» матеріальну шкоду, завдану як користувачу гаражного боксу № НОМЕР_1 в розмірі 34 150,00 грн, вартість будівельних робіт для відновлення гаражного боксу № НОМЕР_1 в розмірі 17 160,00 грн, ринкову вартість будівельних матеріалів для ремонту гаражного боксу № НОМЕР_1 в розмірі 7 321,00 грн, 10 000,00 грн моральної шкоди та судові витрати. 

10 липня 2019 року ГБК «Супутник» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що позов пред`явлено з пропуском строку для звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки про крадіжку та пошкодження стелі гаражного боксу № НОМЕР_1 ОСОБА_1 було відомо 10 серпня 2014 року. Зазначає, що Висновок комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 13412/13820, складений 30 червня 2017 року судовим експертом Мануленко О.М. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, є неналежним доказом, оскільки експертиза проведена без представників відповідача, а ринкова вартість матеріалів та робіт розрахована на площу двох гаражних боксів, найменування та товарні характеристики майна надавались самою ОСОБА_1 без вивчення конкретних ознак досліджуваних об`єктів, оглядів їх в натурі, вимірювань. Доказів придбання будівельних матеріалів на суму 7 321,00 грн позивач не надала. Ремонт гаражного боксу № НОМЕР_1 здійснено подружжям ОСОБА_2 без погодження з ГБК «Супутник» та без дотримання Державних будівельних норм та Санітарних норм і правил. Крім того, звертає увагу, що медична документація на ОСОБА_2 не свідчить про заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з обставинами даної справи.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позовних вимог.

02 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що відзив на позовну заяву подано з пропуском строку, встановленого процесуальним законом; рішення ухвалено за наявності належних та допустимих доказів щодо заподіяння матеріальної та моральної шкоди їй як користувачу гаражного боксу № НОМЕР_1 в ГБК «Супутник», який розташований по вул. Валентинівській (колишня назва - вулиця Блюхера) в м. Харкові. 

ГБК «Супутник» рішення суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право  залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України). 

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є членом ГБК «Супутник», який розташований по вул . Валентинівській (колишня назва - вулиця Блюхера ), № 2 в м . Харкові та користується гаражним боксом № НОМЕР_1 , який об`єднаний з гаражним боксом та № НОМЕР_2, зареєстрованим за її чоловіком ОСОБА_6 (а. с. 33 т. 1). 

В період з 20 липня 2014 року по 10 серпня 2014 року невстановлена особа шляхом пошкодження крівлі гаражного боксу таємно проникла до гаражного боксу № НОМЕР_1 та вчинила крадіжку її особистих речей, а саме: акумулятора автомобіля, зварювального пристрою, 7 000 - 8 000 м капронової стрічки, зарядного пристрою для автомобільного акумулятора, автомобільного компресора, набору ключів з головками, чим спричинила збитки на суму 40 000,00 грн. 

Постановою слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Кравченко Т.О. від 25 грудня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014220490003751 від 20 серпня 2014 року закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України (а. с. 12 т. 1).

На час вчинення кримінального правопорушення 01 березня 2013 року між ГБК «Супутник» та ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були укладені трудові договори, відповідно до умов яких ГБК «Супутник» приймає на себе забезпечення схоронності транспортних засобів, схоронність обладнання та всіх будівель, які знаходяться на території кооперативу, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов`язалися забезпечити схоронність транспортних засобів, які знаходяться на території ГБК «Супутник», а також обладнання та всіх будівель. 

Згідно з Висновком комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 13412/13820, складеного 30 червня 2017 року судовим експертом Мануленко О.М. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса під час розгляду справи № 640/4314/1-ц за позовом ОСОБА_2 до ГБК «Супутник» про відшкодування шкоди, розмір матеріальної шкоди, завданої користувачу гаражного боксу № НОМЕР_1 за вказаною адресою, становить 34 150,00 грн; вартість будівельних матеріалів для відновлення гаражного боксу № НОМЕР_1 становить 17 160,00 грн; ринкова вартість будівельних матеріалів для ремонту гаражного боксу № НОМЕР_1 становить розмірі 7 321,00 грн (а. с. 46-75 т. 1).

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 вимоги обгрунтувала тим, що їй не відшкодована матеріальна шкода як користувачу гаражного боксу № НОМЕР_1 розмірі 34 150,00 грн, вартість будівельних робіт для відновлення гаражного боксу № НОМЕР_1 в розмірі 17 160,00 грн та ринкова вартість будівельних матеріалів для ремонту гаражного боксу № НОМЕР_1 в розмірі 7 321,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також  із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою статті 15  та частиною першою статті  16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

За змістом частин другої, третьої статті 6 Закону України «Про кооперацію» відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Пунктами 1 розділу 1, 1, 3 розділу 3, розділом 4 Статуту ГБК «Супутник», затвердженого загальними зборами членів від 05 грудня 2012 року (протокол № 6), зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Київської районної Ради народних депутатів Харківської області від 20 березня 1990 року № 84-7 «Про створення ГБК «Супутник», в редакції від 26 лютого 2013 року, визначено, що кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів є організацією громадян, які добровільно об`єдналися для задоволення своїх потреб в гаражах для автотранспортних засобів шляхом їх будівництва і подальшої експлуатації за власні кошти.

Кооператив створюється з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю, поділу між ними витрат та можливих ризиків.

Види діяльності кооперативу, які направлені переважно членами кооперативу - охорона автомобілів. 

Основним завданням кооперативу є: будівництво, ремонт та експлуатація гаражів за власний рахунок; акумуляція фінансових коштів і матеріальних ресурсів членів кооперативу для вирішення статутних положень та завдань; побутові послуги членами кооперативу; забезпечення протипожежної, екологічної, санітарної, електробезпеки та утилізації відходів на території кооперативу; забезпечення реєстрації членів кооперативу, а також їх права власності на особисті гаражі (бокси) та часту кооперативного майна. 

Врахувавши зазначені положення законодавства та Статуту ГБК «Супутник», суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки обов`язок ГБК «Супутник» відшкодувати шкоду у зв`язку з пошкодженням гаражного боксу невстановленими особами не передбачений статутом. 

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини 3 статті 2 ЦПК України).

За правилами частин першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 43 ЦПК України учасник справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 21 квітня 2019 року. 

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді І.П.Коваленко 

О.Ю.Тичкова