ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/6558/19	
                                                                                Суддя І інстанції - Юрков Е.О.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019  року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до  Дніпропетровської митниці ДФС, про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Омега»   звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС України: №UA 110000/2019/200033/2 від 06.02.2019р., №UA 110000/2019/200034/2 від 06.02.2019р., №UA 110000/2019/200035/2 від 06.02.2019р., №UA 110000/2019/200036/2 від 06.02.2019р.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що  відповідач застосував резервний метод визначення митної вартості при цьому не довів неможливість використання основного, оскільки надані позивачем документи свідчать, що відомості про заявлену митну вартість товару є об`єктивними, такими, що піддаються обчисленню та підтверджуються документально, у зв`язку із чим просить суд скасувати вказані рішення про коригування митної вартості товарів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019  року позов задоволено.
В апеляційній скарзі Дніпропетровська митниця ДФС посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що митниця при прийнятті  рішення  про коригування  митної вартості товарів діяла  обґрунтовано, неупереджено, добросовісно з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивачем не надано додатково документи, що підтверджують числові значення складових  митної вартості, що може бути підставою для визначення  митної вартості самостійно. 
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Омега» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Дніпропетровської митниці ДФС підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник ТОВ «Омега просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування  судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.  
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.11.2017 року між ТОВ «Омега» (Україна, покупець) та компанією «РАСІFIСІМРЕХ LIMITED» Китай (Продавець), було укладено контракт на поставку продукції №ІМР/047/17 (надалі - Контракт).
Товар ввезено на митну територію України згідно специфікації №8 від 26.11.2018р. до контракту № ІМР/047/17 від 22.11.2017р.
05.09.2019 позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару шляхом електронного декларування, а саме: «Риба свіжоморожена скумбрія (лат. назва - виду Scomber japonicus) без спецій, без домішок, кулінарна теплова обробка не застосовувалась, ціла, не патрана, з головок плавцями, в картонних коробках по 10кг: - розмір 400-600г/шт., глазур 5%: 24000 кг чиста вага нетто. Без ГМО. Виробник: «ZHOUSHAN FUSHI FO TECHNOLOGY CO.,LTD,» (Китай) та подав електронні митні декларації: №UA110150/2019/205915 від 05.02.2019 року, №UA110150/2019/205928 від 05.02.2019 року; №UA110150/2019/205936 від 05.02.2019 року; №UA110150/2019/205939 від 05.02.2019 року.
Під час декларування товарів за вказаними електронними митними деклараціями ТОВ «Омега» також подані документи, які на думку позивача, підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема, зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу, рахунки-фактури (інвойси), пакувальні листи, прайс-листи, коносаменти, акти фізичного огляду товарів, та інші документи, зазначені в графі 44 митних декларацій.
Товар постачається на комерційних умовах поставки CFR порт Одеса.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийняті рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України: №UA 110000/2019/200033/2 від 06.02.2019р., №UA 110000/2019/200034/2 від 06.02.2019р., №UA 110000/2019/200035/2 від 06.02.2019р., №UA 110000/2019/200036/2 від 06.02.2019р. та відмовлено у прийнятті вказаних митних декларацій шляхом оформлення Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 110150/2019/00110 від 05.02.2019 року, UA 110150/2019/00109 від 05.02.2019 року, UA 110150/2019/00108 від 05.02.2019 року, UA 110150/2019/00111 від 05.02.2019 року.
Рішення Митниці про коригування митної вартості товарів обґрунтовані тим, що відповідно до ч.5 наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 (в повідомленні №1 від 05.02.2019 помилково зазначено реквізити даного документу) «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю та правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» під час робіт з аналізу, виявленні та оцінки ризиків посадовими особами митних органів використовуються такі джерела інформації, зокрема, як спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС, цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціми, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників. За інформацією Асоціації «Українських імпортерів риби та морепродуктів» про вартість імпортованої рибної продукції на кордоні України", ціна скумбрії розмірного ряду 400-600 з 02.11.2018 (дати виробництва продукції) становила 1, 40долларів/кг, що вище заявленої декларантом митної вартості на умовах поставки CFR Одеса із врахуванням поставки товару за посередницьким контрактом. Окрім того, у митного органу наявні попередні митні оформлення ідентичного товару за ціною 1, 42 доларів/кг за комерційною пропозицією від 07.03.2018 року».
На підставі частини 7 статті 55 Митного кодексу України товари було випущені у вільний обіг за митними деклараціями: UA110150/2019/206382 від 06.02.2019р; UA110150/2019/206385 від 06.02.2019р; UA110150/2019/206387 від 06.02.2019р; UA110150/2019/206388 від 06.02.2019р. зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансових гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України у загальному розмірі 30512,35 грн. в тому числі ПДВ 95 939,16 грн., в тому числі мито 2% 9 405,80. Таким чином, фінансові гарантії з ПДВ та мита разом склали 105 344, 96 грн.
Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).
Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України). 
Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
На момент прийняття оспорюваного рішення про коригування митної вартості товару зазначені обставини не існували.
Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.
Підставою для виникнення сумнівів митного органу щодо митної вартості товару стали розбіжності які місять в наданих документах.
Відповідно до статті 361 Митного кодексу України з метою запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю. При цьому, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Цілями застосування системи управління ризиками є, зокрема: запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
З матеріалів справи вбачається, що  до митної декларації №UA110150/2019/205915 від 05.02.2019 року було, у тому числі додано: Сертифікат якості від 15.12.2018; Пакувальний лист від 15.12.2018; Рахунок-проформа (Proforma invoice) S1803-OAML1126 від 26.11.2018; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 9218FS155 від 15.12.2018; Коносамент (Bill of lading) MEDUNA977416 від 21.12.2018; Автотранспортна накладна (Road consignment note) 1178 від 29.01.2019; Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) 218000004595250001 від 17.12.2018; Сертифікат про походження товару форми А 'Certificate of origin form A. (GSP) G183303003080054 від 27.12.2018; Банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 06.12.2018; Банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 09.01.2019; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № ІМР/047/17 від 22.11.2017р.; Специфікація № 8 від 26.11.2018; Договір про надання послуг митного брокера 307/2 від 18.02.2019; вет док.№ПР2Л-2/В 110.3/4/75 від 04.02.2019; Декларація виробника від 15.12.2018; Лист стосовно виробника від 26.11.2018. 
До митної декларації №UA110150/2019/205928 від 05.02.2019 року було, у тому числі додано Сертифікат якості від 15.12.2018; Пакувальний лист від 15.12.2018; Рахунок-проформа (Proforma invoice) S1803-OAML1126 від 26.11.2018; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 9218FS156 від 15.12.2018; Коносамент (Bill of lading) MEDUNA977424 від 21.12.2018; Автотранспортна накладна (Road consignment note) 1180 від 29.01.2019; Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) 218000004616650001 від 17.12.2018; Сертифікат про походження товару форми А Certificate of origin form A. (GSP) G183303003080055 від 27.12.2018; Банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 06.12.2018; Банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 09.01.2019; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № ІМР/047/17 від 22.11.2017р.; Специфікація № 8 від 26.11.2018; Договір про надання послуг митного брокера 307/2 від 18.02.2019; вет. док.№ПР2Л-2/В 110.3/4/76 від 04.02.2019; Декларація виробника від 15.12.2018; Лист стосовно виробника від 26.11.2018. 
До митної декларації №UA110150/2019/205936 від 05.02.2019 року було, у тому числі додано Сертифікат якості від 15.12.2018; Пакувальний лист від 15.12.2018; Рахунок-проформа (Proforma invoice) S1803-OAML1126 від 26.11.2018; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 9218FS157 від 15.12.2018; Коносамент (Bill of lading) MEDUNA977432 від 21.12.2018; Автотранспортна накладна (Road consignment note) 1181 від 29.01.2019; Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) 218000004616795001 від 17.12.2018; Сертифікат про походження товару форми А Certificate of origin form A. (GSP) G183303003080056 від 27.12.2018; Банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 06.12.2018; Банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 09.01.2019; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № ІМР/047/17 від 22.11.2017р.; Специфікація № 8 від 26.11.2018; Договір про надання послуг митного брокера 307/2 від 18.02.2019; вет. док.№ПР2Л-2/В 110.3/4/77 від 04.02.2019; Декларація виробника від 15.12.2018; Лист стосовно виробника від 26.11.2018.
До митної декларації №UA110150/2019/205939 від 05.02.2019 року було, у тому числі додано Сертифікат якості від 15.12.2018; Пакувальний лист від 15.12.2018; Рахунок-проформа (Proforma invoice) S1803-OAML1126 від 26.11.2018; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 9218FS158 від 15.12.2018; Коносамент (Bill of lading) MEDUNA977440 від 21.12.2018; Автотранспортна накладна (Road consignment note) 1179 від 29.01.2019; Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) 218000004635870001 від 17.12.2018; Сертифікат про походження товару форми А Certificate of origin form A (GSP) G183303003080057 від 27.12.2018; Банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 06.12.2018; Банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 09.01.2019; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № ІМР/047/17 від 22.11.2017р.; Специфікація № 8 від 26.11.2018; Договір про надання послуг митного брокера 307/2 від 18.02.2019; вет. док.№ПР2Л-2/В 110.3/4/78 від 04.02.2019; Декларація виробника від 15.12.2018; Лист стосовно виробника від 26.11.2018.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
У наданих позивачем документах були відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. 
Зазначені обставини спростовують  висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не було зазначено, які саме складові митної вартості є не підтвердженими, за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані ним для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування відповідачем переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, а подані ТОВ «Омега» документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку,  що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019  року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена 12 березня 2020 року. 

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник