У Х В А Л А
03 червня 2020 року
м. Київ
справа № 750/11447/18
провадження № 61-6572ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради, про визнання батьківства,
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання його батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чернігові.
Позов обґрунтовував тим, що у березні-квітні 2012 року, перебуваючи у м. Галларате (Італія) познайомився з громадянкою України ОСОБА_1 , з якою у них виник короткочасний зв`язок як між чоловіком та жінкою, після чого кожен з них повернувся до своєї країни. 20 березня 2013 року через соціальні мережі ОСОБА_1 повідомила позивачу, що в Україні народила від нього доньку, яку назвала ОСОБА_3 .  З того часу сторони почали спілкуватись через соціальні мережі, обмінюватись фотографіями. Він та його сім`я надсилали для доньки подарунки та грошові перекази. У травні 2015 року позивач приїздив до м. Київ, де мав зустріч з відповідачкою та донькою ОСОБА_3 та всі разом гарно провели час. Однак з листопада 2017 року відповідачка припинила зв`язок з позивачем та його сім`єю з невідомих причин, у зв`язку з чим позивач не має контакту зі своєю дитиною. В подальшому він дізнався, що під час реєстрації народження дитини його не було записано батьком доньки. Реєстрація народження дівчинки була проведена відповідачкою відповідно до частини першої статті 135 СК України, в графі відомості про батька дитини вказане його ім`я - ОСОБА_2 .
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 вересня 2019 року у позові ОСОБА_2 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження свого батьківства відносно малолітньої дитини, які в своїй сукупності можуть засвідчити факт походження від нього дитини.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 вересня 2019 року скасовано. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства задоволено. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Іспанії, батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, актовий запис про народження якої здійснено відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 26 січня 2013 року за № 223. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що якщо відповідач у справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі визнати факт батьківства. 
Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена через свого представника про призначення експертизи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, була обізнана про час та місце відбору зразків для проведення генетичної експертизи, однак не сприяла її проведенню, так як у визначені дати до експертної установи жодного разу не з`явилась, будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки до експертної установи не надала.
Також, відповідач не надала суду належних та переконливих доказів на спростування тверджень позивача щодо його батьківства стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційний суд дійшов висновку, що будучи належним чином повідомленою та обізнаною про призначення і проведення судово-медичної експертизи, відповідач жодного разу не з`явилась за викликами на забори зразків крові для проведення експертизи, тобто умисно ухилялась від проведення генетичної експертизи, що, враховуючи насамперед інтереси дитини, є підставою для визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, суд взяв до уваги те, що під час реєстрації народження дитини ім`я батька дитини записано саме « ОСОБА_2 » за вказівкою ОСОБА_1 , остання особисто через соціальні мережі повідомила позивача про те, що він є батьком її дочки ОСОБА_3 та протягом тривалого часу не заперечувала його батьківство, зокрема, враховуючи приїзд позивача до м. Києва у травні 2015 року, наявні в матеріалах справи спільні позивача з дитиною фотографії, документ про перерахування братом позивача на ім`я відповідачки коштів у 2016 році, а також визнання відповідачкою інтимного зв`язку з відповідачем перед вагітністю та повідомлення позивачу про народження дочки, батьком якої є він.
02 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 758/3340/17.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Деснянського районного суду міста Чернігова цивільну справу № 750/11447/18 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради, про визнання батьківства.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 липня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     А. С. Олійник
 
         С. О. Погрібний
 
         В. В. Яремко