УХВАЛА

17 квітня 2020 року 
Київ
справа №807/731/18
адміністративне провадження №К/9901/9551/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу фізичної особи- підприємця ОСОБА_1     
на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року 
у справі №807/731/18
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Управління Держпраці у Закарпатській області  
про визнання протиправною та скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління Держпраці у Закарпатській області, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗК/214/214/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-96 від                     21 червня 2018 року.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
20 липня 2019 року позивачка звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року, у справі № 807/731/18 у задоволенні заяви позивача відмовлено. 
30 березня 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №807/731/18.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.
Частиною 1 ст. 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зазначені у ч. 2 ст. 361 КАС України, якими є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Необхідність перегляду рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у даній справі обґрунтовано наявністю істотних обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
При цьому такою обставиною заявниця вважає визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2017 року № 295 «Деякі питання реалізації      ст. 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року в справі №826/8917/17.
Колегія суддів зазнчає, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.
Відтак, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуте на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Під нововиявленою обставиною слід розуміти фактичну обставину, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.
При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є:
існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Разом із тим, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Приписами ч. 2 ст. 265 КАС України передбачено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням.
Як свідчать матеріали справи, нововиявленою обставиною на думку скаржника, є визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2017 року №295 «Деякі питання реалізації ст. 259 Кодексу законів про працю України та ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року в справі №826/8917/17, яка прийнята після ухвалення рішення у даній справі.
Отже, визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2017 року № 95 не може слугувати підставою для перегляду рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами.
З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується із судами попередніх інстанцій та дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Положенням п. 2 ч. 2 зазначеної статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті  касаційного провадження.
Керуючись п. 5 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №807/731/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                  І.В. Желєзний

Судді                                                                                                                      Я.О. Берназюк     

                                                                                                                                         Н.В. Коваленко