ПОСТАНОВА
Іменем України
27 травня 2020 року 
Київ
справа №808/549/17
адміністративне провадження №К/9901/2021/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шарапи В.М.,
суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - уповноважена особа Фонду, Фонд,             ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно) на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Баранник Н.П. (головуючий), суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду Волкова Олександра Юрійовича, третя особа: Фонд, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У березні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:
1.1 - визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонди Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемним переказу коштів (транзакція), здійснених ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19 травня 2016 року:
1.2 - у сумі 50 000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175420 від 14 січня 2016 року" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ;
1.3 - у сумі 50 000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175413 від 14 січня 2016 року" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ;
1.4 - у сумі 152,99 грн з призначення платежу "Оплата процентів по договору        №980-015-000175413 від 14 січня 2016 року" на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ,
1.5 - у сумі 152,99 грн з призначення платежу "Оплата процентів по договору                       №980-015-000175420 від 14 січня 2016 року" на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ;
1.6 - зобов`язати уповноважену особу Фонду Волкова О.Ю. внести зміни до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а саме - здійснити включення всієї суми відшкодування належної до виплати позивачу ОСОБА_1 , а саме 100305,98 грн.
2. Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 17 травня 2017 року відмовив у задоволенні позову.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд зазначив, що ПАТ "Банк Михайлівський" порушено обмеження, що накладені Постановою Правління Національного банку України від 22 грудня 2015 року за №917/БТ та Постановою Правління Національного банку України від 27 квітня 2016 року за №295/БТ в частині проведення кредитних операцій на суму 1431585182, 51 грн. Правочини, у тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 частини третьої статті 38 Закону України від 3 лютого    2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI). Гарантії цього Закону не поширюються на ситуацію з позивачем, а кошти у сумі 100305,98 грн, зараховані 19 травня 2016 року на рахунки позивача на підставі нікчемного правочину, не підлягають виплаті у зв`язку з тим, що платіжна операція з повернення фінансовою компанією коштів позивачу не має жодного відношення до банківського вкладу.
3. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від                      29 листопада 2017 року скасував постанову суду першої інстанції та прийняв нову, якою позов задовольнив.
Визнав протиправними дії уповноваженої особи Фонду Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемним переказу коштів (транзакцій), здійснених ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19 травня 2016 року :
у сумі 50 000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175420 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ;
у сумі 50 000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ;
у сумі 152,99 грн з призначення платежу "Оплата процентів по договору                  №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ,
у сумі 152,99 грн з призначення платежу "Оплата процентів по договору                  №980-015-000175420 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .
Зобов`язав уповноважену особу Фонду ОСОБА_2 внести зміни до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а саме - здійснити включення всієї суми відшкодування, належної до виплати ОСОБА_1 , у розмірі 100305,98 грн. 
4. Судами попередніх інстанцій встановлено:
4.1 14 січня 2016 року між ПАТ "Банк Михайлівський" та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-015-000002384 у національній валюті (далі - Договір).
4.2 Відповідно до пункту 1 договору, Банк відкриває Клієнту на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування. Пункт 3 договору визначає, що за користування коштами на рахунку, якщо це передбачено умовами банківського рахунку Банк нараховує і сплачує Клієнту проценти на умовах та за ставкою згідно з Тарифами Банку, шляхом зарахування їх на рахунок (капіталізація процентів).
4.3 14 січня 2016 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договори №980-015-000175420 та №980-015-000175413, відповідно до яких передала ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" грошові кошти у загальній сумі 100 000 грн (по 50000 грн за кожним з договорів) на 277 днів, а TOB "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов`язалося повернути кошти та виплатити проценти в порядку та умовах, встановлений договором. Умовами договорів передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а TOB "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов`язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ "Банк Михайлівський" та сплатити за період користування відповідні проценти.
4.4 На виконання укладених договорів позивачем 14 січня 2016 року на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" через Банк перераховано по 50 000 грн, що підтверджується квитанціями про здійснення касової операції №QS595401 та №QS562501, завірених печаткою ПАТ "Банк Михайлівський".
4.5 19 травня 2016 року на рахунок позивача, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено переказ коштів (транзакції) з поточного рахунку TOB "Інвестиційно-розрахунковий центр" в сумі 100315,11 грн. 
4.6 З 23 травня 2016 року в ПАТ "Банк Михайлівський" запроваджено тимчасову адміністрацію.
4.7 З 13 липня 2016 року відкликано банківську ліцензію ПАТ "Банк Михайлівський" та розпочато процедуру його ліквідації.
4.8 Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" від 1 червня          2016 року №42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними викладені в Акті №2 комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1298015973,74 грн, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.
4.9 У матеріалах справи міститься Акт №2 від 1 червня 2016 року "Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності" з Додатком №1 до нього. У Додатку №1 до Акту №2 зазначено наступне: "…11 листопада 2014 року між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та Банком було укладено Договір доручення №1 (далі - Договір доручення) згідно з умовами якого Банк, в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (далі - Клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності. Відповідно до предмету Договору доручення Банк мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення Товариством грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою передбаченою відповідним додатком доданого договору. На виконання вищеозначеного Договору доручення Банком від імені Товариства укладались із фізичними особами (Клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок Товариства (далі - Договір позики). При цьому фізичні особи (Клієнти) були обізнані в тому, що правовідносини за таким договором регулюються положеннями статтей 1046-1053 Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики, і, відповідно, не підпадають під гарантування вкладів з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 19 травня 2016 року Банком було отримано від Товариства 16286 платіжних документів з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №…", та отримувачем платежу зазначено фізична особа-клієнт Банку. Тобто, 19 травня 2016 року Товариством ініційоване повернення коштів по Договорах позики, що були укладені Банком в межах дії Договору доручення. За результатом аналізу укладених Договорів позики та руху коштів по рахунках фізичних осіб (Клієнтів), які відкриті в Банку, встановлено, що по більшості з них строк дії не закінчився, а отже 19 травня 2016 року Товариством ініційоване дострокове повернення коштів за позиками. За таких обставин дострокове повернення коштів здійснено Товариством з порушенням вимог законодавства України та в супереч Договорів позики, укладених між ним та фізичною особою, і Банк при цьому здійснював представництво Товариства та укладав правочини від його імені. Як наслідок проведення Банком таких операцій є штучне збільшення суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Аналіз руху коштів за поточним рахунком Компанії № НОМЕР_3 , з якого проведені операції по перерахуванню коштів на поточні рахунки фізичних осіб, показує, що Банком були виконані платіжні доручення Товариства на перерахування коштів, не маючи достатнього залишку на рахунку Товариства …".
4.10 На адресу позивача направлено повідомлення ПАТ "Банк Михайлівський" від        24 січня 2017 року про нікчемність правочину, яким проінформовано, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19 травня 2016 року в сумі 50 000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175420 від 14.01.2016" та в сумі 50000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , є нікчемними.
4.11 Окрім цього, позивачці направлено повідомлення про нікчемність правочину, де зазначено, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19 травня 2016 року в сумі 152,99 грн з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000175420 від 14.01.2016" та в сумі        152,99 грн з призначенням платежу "Оплата процентів по договору ь                       №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , є нікчемними.
4.12 Позивач, вважаючи такі рішення відповідача протиправними, а дії такими, що перешкоджають у реалізації її прав на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом, звернулася до суду з даним позовом.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, уповноважена особа Фонду звернулася із касаційною скаргою, у якій просить її скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
5.1 На обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначив, що договір позики укладений між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без участі банку, як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором, по своїй природі не є вкладом згідно із Законом №4452-VI та Законом України "Про банки та банківську діяльність".
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
7. Так, відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 26 Закону №4452-VI, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
8. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
9. Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.
10. Згідно частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 27 цього Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
11. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
12. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
13. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої  статті 26 цього Закону.
14. Відповідно до частини другої статті 38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
15. Частина третя статті 38 Закону №4452-VI містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
16. Законом України від 16 липня 2015 року №629-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12 серпня 2015 року частину третю статті 38 Закону №4452-VI доповнено пунктом 9 згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
17. Такі зміни були внесені до Закону №4452-VI, набули чинності і діяли станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин.
18. Таким чином, вчинення (укладення) банком, віднесеним до проблемних, правочинів (у тому числі договорів) з порушенням норм законодавства, зокрема Закону України "Про банки і банківську діяльність", Закону України "Про Національний банк України", може бути підставою для невключення до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку із віднесенням таких правочинів (у тому числі договорів) до числа нікчемних відповідно до пункту 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.
19. Водночас, з метою забезпечення захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банків, вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, а також для запобігання таким зловживанням у майбутньому прийнято  Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15 листопада 2016 року №1736-VІІ (далі - Закон №1736-VІІ), яким, крім іншого, внесені зміни до Закону №4452-VI.
20. Таким чином, з метою поширення гарантій Закону №4452-VI на законодавчому рівні до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не відповідали поняттю вкладу згідно з чинними законодавством.
21. У справі, яка розглядається судами встановлено, що правочин по передачі позивачем ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів (позики) та операції по перерахуванню коштів позичальнику та повернення коштів з рахунку вказаного товариства на рахунок позивача були вчинені після віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних.
22. При цьому, кошти позивача відповідають критеріям, визначеним Законом       №1736-VІІІ, а тому в силу закону вони прирівнюються до вкладу, а позивач - до вкладника.
23. Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду від 21 грудня 2019 року у справі №823/1674/18 і такі висновки враховуються судом під час вирішення даної справи.
24. Крім наведених вище обставин, у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду від 21 грудня 2019 року у справі №823/1674/18, з посиланням на рішення у справі №826/20089/16, встановлено участь ПАТ "Банк Михайлівський" у правовідносинах ТОВ "Інформаційно-розрахунковий центр" щодо залучення коштів в якості повіреного.
25. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, з врахуванням мотивів, викладених у даній постанові.
26. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що кошти були зараховані на рахунок позивача в супереч постанови Національного банку України №917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», оскільки вказана постанова була прийнята під грифом «Банківська таємниця», а тому позивач з об`єктивних підстав не міг знати про прийняття НБУ такої постанови.
27. У той же час, у постанові від 4 липня 2018 року №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (наказу) в частині визнання нікчемними правочинів, укладених між банком та позивачем.
28. Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу (рішення) уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним.
29. Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
30. Відповідно до статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
31. За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення про визнання правочину нікчемним підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, а в решті - залишенню без змін.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від             15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 345, 349, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від                       29 листопада 2017 року скасувати в частині визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо визнання нікчемним переказу коштів (транзакцій), здійснених ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19 травня 2016 року :
у сумі 50 000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175420 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ;
у сумі 50 000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ;
у сумі 152,99 грн з призначення платежу "Оплата процентів по договору                  №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ;
у сумі 152,99 грн з призначення платежу "Оплата процентів по договору                 №980-015-000175420 від 14.01.2016" на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , а провадження у вказаній частині позовних вимог закрити.
У решті постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від         29 листопада 2017 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              А.А. Єзеров                                                                                                                                  С.М. Чиркін