ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4469/20 Справа № 172/223/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чорна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 20    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року                                                                 м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,
суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
при секретарі - Пивоваровій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко Ірина Володимирівна, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. 
Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року у справі призначено посмертну судово - психіатричну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам КЗ "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради. На вирішення посмертної судово-психіатричної експертизи поставлено наступне питання:  чи була спроможна ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними в момент вчинення нею 20 лютого 2018 року договору купівлі-продажу серія ННВ 065898, №555, посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І.В. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив порядок вирішення питання про призначення експертизи, яке підлягало розгляду після закінчення підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду, та після з`ясування наведених відповідачем обставин, які спростовують позовні вимоги.
Учасники провадження в порядку ст. 360 ЦПК України з відзивом не зверталися.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Призначаючи у даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 20 лютого 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І.В., з підстав, передбачених частиною першою статті 225 ЦК України, отже, у справі необхідно встановити психічний стан особи ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме в момент вчинення нею правочину. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 цього ж Кодексу призначення експертизи є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.
Керуючись вимогами зазначених норм суд першої інстанції дійшов правильних висновків про необхідність призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи.
У підготовчому судовому засіданні, 09 січня 2020 року представник позивача подав клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, в якому зазначив, що на думку позивача підставою недійсності договору купівлі-продажу є те, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі через стан здоров`я, та враховуючи, що для вирішення питання про психічний стан продавця на час укладання договору потрібні спеціальні знання, просив призначити вказану експертизу (а.с. 59).
Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з положень ст.103 ЦПК України, встановивши, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, у зв`язку з чим у справі необхідно призначити судово-психіатричну (посмертну) експертизу.
Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким судом дана правильна оцінка.
Згідно вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до пункту 10 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 865 від 08 травня 2018 року предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі досудового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Разом із тим у випадках, коли вирішення справи залежить від психічного стану особи в момент вчинення нею певної дії, наприклад при розгляді справ про визнання правочинів недійсними з мотивів укладення їх фізичною особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла ними керувати (стаття 225 ЦК), і за відсутності клопотання про призначення експертизи, суд згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК повинен роз`яснити позивачу його право на заявлення такого клопотання та наслідки невчинення цієї процесуальної дії. Експертиза повинна бути обов язково призначена у випадках, передбачених статтею 145 ЦПК України.
При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 103-113 ЦПК, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII "Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8жовтня 1998року N53/5, та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.
Як роз`яснено у п. 14 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.
Такий висновок суду узгоджується з вимогами п.2 ч.1ст.105 ЦПК України, якими передбачено, що призначення експертизи є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. 
Встановлення неспроможності особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними на момент його вчинення відбувається з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення правочину особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.
Аналогічний висновок зроблений в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 523/14606/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 161/17119/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі №278/4583/13-ц.
Доводи апеляційної скарги про порушення порядку вирішення питання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, яке підлягало розгляду після закінчення підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду, та після з`ясування наведених відповідачем обставин, що спростовують позовні вимоги, не свідчать про необґрунтованість висновків суду першої інстанції, оскільки відмова суду у призначенні судово-психіатричної експертизи є прямим порушенням ст.145 ЦПК України, тоді як сама по собі незгода відповідача з висновком суду першої інстанції має суб`єктивний характер та не тягне правових наслідків. 
Інші доводи скарги не впливають на оцінку законності та обґрунтованості оскарженої ухвали про призначення судової експертизи, і тому на увагу суду не заслуговують.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскаржена ухвала про призначення судової експертизи відповідає нормам процесуального права, скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
В контексті правил ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида