Ухвала
 
03 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 365/762/17
провадження № 61-38367св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Київській області, про встановлення факту постійного проживання особи на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Панченко Богдан Валерійович, на рішення Згурівського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання особи на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року.
 
Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 12 лютого          2018 року, залишеним без змін постановою  Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2018 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
У червні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Київській області, про встановлення факту постійного проживання особи на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Панченко Богдан Валерійович, на рішення Згурівського районного суду Київської області           від 12 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2018 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець