П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
26 лютого 2020  року                                                                     м. Київ
                                                                                  Справа №754/6306/19
 
Резолютивна частина постанови оголошена 26 лютого 2020 року
Повний текст постанови складено  02 березня 2020 року
            
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретарях: Довгополої А.В., Онопрієнко К.С.

учасники справи      стягувач         ОСОБА_1 
            боржник        ОСОБА_2 
                                               
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Кондратенко Тетяною Миколаївною  на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року, постановлену у складі судді Лісовоської О.В., повний текст ухвали виготовлено 03 січня 2020 року у справі за  клопотанням ОСОБА_1 про визнання та звернення до виконання в Україні рішень судів Королівства Іспанії, -
 
В С Т А Н О В И В:
Справа №754/6306/19	 	 	
№ апеляційного провадження:22-ц-824/4019/2020	 	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.	 	
            Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про визнання та звернення до виконання в Україні рішень судів Королівства Іспанії, мотивуючи свої вимоги тим, що Рішенням суду по розгляду справ жорстокого поводження з жінками № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ, Барселона, Королівство Іспанія № 44/2013 у справі №7/13-І від 07.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Встановлено суму аліментів, яка підлягає стягненню з батька на користь матері на утримання дитини у розмірі 250 євро. Крім цього, має виплачуватись половина додаткових витрат. Ці суми мають бути виплачені батьком ОСОБА_3 на наданий матір`ю рахунок в перші п`ять днів кожного місяця. Ця сума буде актуалізуватись щорічно згідно індексу роздрібних цін, визначених Національним інститутом статистики чи органом, який в майбутньому буде здійснювати його функції. ОСОБА_2 було відомо про зазначене рішення суду в Королівстві Іспанія, заходів щодо його оскарження ОСОБА_2 не вживав, фактично визнавши його. Оскільки ОСОБА_2 знаючи, про необхідність виконання зобов`язань, покладених на нього зазначеним вище судовим рішенням, ігнорував їх, аліменти з часу розірвання не сплачував, судом, як похідні від первинної справи, були ухвалені додаткові судові рішення, які повинні забезпечити виконання первинного судового рішення. Станом на 16.02.2018 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становила 15279, 87 євро, що складається із основної суми в розмірі 11753, 75 євро та 3526, 12 євро для забезпечення відсотків, що можуть виникнути під час виконання рішення і сплати його витрат, не включаючи подальші сплати. Зазначена сума підтверджується та визначена ухвалою суду у справах насильства проти жінок № 1 м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ у справі про виконання судових актів № 18/2018 розділ В від 16.02.2018 року, Декретом суду у справах насильства по відношенню до жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ у справі про виконання судових актів № 18/2018 Розділ В від 16.02.2018 року про накладення арешту на майно, володарем якого є ОСОБА_4 , на основну суму в розмірі 11753, 75 євро та 3526, 12 євро для забезпечення сплати відсотків за первинним судовим рішенням про визначення розміру аліментів. ОСОБА_1 вважає, що держава Україна повинна забезпечити виконання, а ОСОБА_2 зобов`язаний виконувати ті частини зазначених вище рішень судів Королівства Іспанія, що стосуються зобов`язань про утримання, місце проживання сім`ї та графіку відвідування, спілкування та перебування батька. На підставі викладеного заявниця просить суд визнати в Україні рішення суду у справах насильства проти жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 44/2013 у справі про розірвання шлюбу № 7/13-1 від 07.06.2013 року повністю; звернути до виконання ту частину рішення суду у справах насильства проти жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 44/2013 у справі про розірвання шлюбу № 7/13-1 від 07.06.2013 року, що стосується зобов`язань про утримання дитини ОСОБА_5 , а саме в частині виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ; зобов`язати ОСОБА_6 , починаючи з дати проголошення рішення судом, а саме з 07.06.2013 року, проводити оплату визначених судом Королівства Іспанія сум в розмірі 250 Євро плюс половина надзвичайних витрат з періодичністю 1 місяць впродовж п`яти перших днів кожного місяця; визнати і звернути до виконання в Україні ухвалу суду у справах насильства по відношенню до жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) у справі про виконання судових актів № 18/2018 Розділ В від 16.02.2018 року, яким оголошено судовий загальний наказ про стягнення заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_2 , що станом на 16.02.2018 року становила 15279, 87 Євро, що складається з суми у розмірі 11753, 75 Євро основної суми і 3526, 12 Євро для забезпечення сплати відсотків, які можуть виникнути під час виконання рішення і сплати його витрат, не включаючи подальші сплати, які необхідно перерахувати на зазначені в заяві банківські реквізити матері дитини неповнолітнього ОСОБА_5 ; визнати і звернути до виконання в Україні декрет суду у справах насильства по відношенню до жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 18/2018 розділ В від 16.02.2018 року, яким оголошено судовий наказ про накладення арешту на все майно, володарем якого є ОСОБА_2 , на суму 11753, 75 Євро основної суми і 3526, 12 Євро для забезпечення сплати відсотків, наклавши арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 для забезпечення погашення ним заборгованості по сплаті аліментів. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на здійснення перекладу у розмірі 3640, 00 грн., а також витрати на правову допомогу.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року  ОСОБА_1 про визнання та звернення до виконання в Україні рішень судів Королівства Іспанії - задоволено.
Визнано в Україні рішення суду у справах насильства проти жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 44/2013 у справі про розірвання шлюбу № 7/13-1 від 07.06.2013 року повністю.
Звернуто до виконання ту частину рішення суду у справах насильства проти жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 44/2013 у справі про розірвання шлюбу № 7/13-1 від 07.06.2013 року, що стосується зобов`язань про утримання дитини ОСОБА_5 , а саме в частині виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , які визначені судом наступним чином:
«Сума на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 встановлена в розмірі 250 Євро плюс половина надзвичайних витрат. Ці суми повинні бути сплачені батьком ОСОБА_3 на рахунок, вказаний матір`ю, впродовж п`яти перших днів кожного місяця. Ці суми підлягають щорічному оновленню відповідно до змісту індексу споживчих цін, що визначаються Національним Інститутом Статистики або органом, що виконуватиме його функції в майбутньому» (четверний наслідок розділу «СУД ВИРІШИВ»).
Зобов`язано ОСОБА_2 , починаючи з дати проголошення рішення судом, а саме з 07.06.2013 року, проводити оплату визначених судом Королівства Іспанія сум в розмірі 250 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.12.2019 року, 6444, 48 грн. плюс половина надзвичайних витрат з періодичністю 1 місяць впродовж п`яти перших днів кожного місяця. 
Визнано і звернуто до виконання в Україні ухвалу суду у справах насильства по відношенню до жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) у справі про виконання судових актів № 18/2018 Розділ В від 16.02.2018 року, яким оголошено судовий загальний наказ про стягнення заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_2 , що станом на 16.02.2018 року становила 15279, 87 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.12.2019 року, 393883, 13 грн., що складається з суми у розмірі 11753, 75 Євро основної суми і 3526, 12 Євро для забезпечення сплати відсотків, які можуть виникнути під час виконання рішення і сплати його витрат, не включаючи подальші сплати, стягнувши з ОСОБА_2 суму у розмірі 393883, 13 грн., які необхідно перерахувати на зазначені в заяві банківські реквізити матері дитини неповнолітнього ОСОБА_5 .
Визнано і звернуто до виконання в Україні декрет суду у справах насильства по відношенню до жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 18/2018 розділ В від 16.02.2018 року, яким оголошено судовий наказ про накладення арешту на все майно, володарем якого є ОСОБА_7 , на суму 11753, 75 Євро основної суми і 3526, 12 Євро для забезпечення сплати відсотків, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.12.2019 року 393883, 13 грн., наклавши арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 для забезпечення погашення ним заборгованості по сплаті аліментів.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на здійснення перекладу у розмірі 3640, 00 грн., а також поштові витрати у загальному розмірі 86, 20 грн.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою представником ОСОБА_2 - адвокатом Кондратенко Т.М. подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нове судове рішенням, яким відмовити в задоволенні клопотання. 
 
Зазначає,  що суд першої інстанції задовольнив клопотання про визнання та звернення до виконання в Україні рішення іноземного суду, незважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували повідомлення відповідача ( ОСОБА_2 ) про розгляд справи та набрання рішенням законної сили, зокрема, суд першої інстанції: відкрив провадження на підставі клопотання про визнання та звернення до виконання в Україні рішення іноземного суду за відсутності офіційних документів, які б підтверджували повідомлення боржника про розгляд справи та набрання рішенням законної сили;стягнув аліменти за період, що перевищує трирічний термін, визначений статтею 463 ЦПК України; визнав належними докази, подані з порушенням строку, встановленого ЦПК України, та за відсутності підтвердження направлення їх копій іншим учасникам справи. 
Вказує, що в рішенні Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат від 07.06.2013 року не зазначено, що це рішення набрало законної сили, при зверненні до суду першої інстанції з клопотанням про визнання та виконання рішення на території України, заявник мала надати документ, який підтверджує повідомлення боржника про розгляд справи та офіційний документ, який підтверджує, що це рішення набрало законної сили.
Однак, суд першої інстанції не встановив, що ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, яке не відповідало вимогам чинного законодавства, оскільки до нього не було додано офіційні документи, які б підтверджували повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи та набрання рішенням законної сили, що було підставою для залишення без розгляду клопотання, поданого ОСОБА_1 ..
Водночас зазначає, що в серпні 2018 року ОСОБА_1 зверталась з аналогічним клопотання про визнання та виконання рішення Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат від 07.06.2013 року на території України, але таке клопотання було залишено без розгляду, оскільки до нього не були додані документи, передбачені ч. 2 ст. 466 ЦПК України (зазначене рішення залишене в силі Київським апеляційним судом, ухвала від 22.12.2018 року).
Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи в Суді з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат.
ОСОБА_2 не був повідомлений про розгляд справи в Суді з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат.
На підтвердження повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи № 44/2013, ОСОБА_1 надала копію довідки, складену секретарем Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат про вручення ОСОБА_2 наказу судді на явку до суду, повістки до суду, копії позовної заяви та інших документів.
Однак зазначена довідка не підтверджує, що ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи, оскільки в період з 01.01.2013 року по 02.08.2013 року ОСОБА_2 фізично не відвідував Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат, а тому не міг підписати жодного документа в приміщенні цього суду; на даний час здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12019100030005992 від17.08.2019 року за фактом використання завідомо підроблених документів під час розгляду цієї справи, зокрема, довідки Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат про вручення ОСОБА_2 наказу судді на явку до суду, повістки до суду, копії позовної заяви та інших документів, в матеріалах справи міститься витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; довідка не містить інформації щодо дати її складення, інформації про особу, що її склала, а тому не зрозуміло чи складена така довідка уповноваженою особою.
Крім того, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що рішення іноземного суду набрало законної сили.
В рішенні Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат від 07.06.2013 року не зазначено, що це рішення набрало законної сили.
В зв`язку з чим на підтвердження набрання законної сили цим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 надав довідку цього суду від 02 серпня 2013 року  про вручення ОСОБА_2 копії ухвали від 07.06.2013 року.
Оскільки на день звернення до суду, ОСОБА_1 не надала документу, який би підтвердив набрання законної сили рішенням іноземного суду, суд першої інстанції повинен був залишити без розгляду клопотання про визнання та виконання на території України рішення Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат від 07 червня 2013 року, однак не дотримуючись положень чинного законодавства суд першої інстанції прийняв зазначене клопотання до розгляду.
В подальшому, через 6 місяців після звернення до суду з клопотанням про визнання та виконання рішення іноземного суду, в судовому засіданні (25.10.2019 року) адвокат Старенький С.Є. повідомив, що рішення Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат від 07.06.2013 року переглядалось в апеляційному порядку та було частково змінене (рішення Дванадцятого провінційного суду Барселони від 17.09.2014року), що повністю виключає твердження про набрання законної сили цим рішенням на підставі довідки від 02.08.2013 року.
На день звернення до суду (25.04.2019 року), ОСОБА_1 було відомо про рішення суду апеляційної інстанції, оскільки саме ОСОБА_1 зверталась з апеляційною скаргою на рішення суду від 07.06.2013 року, і тому в неї не було жодних перешкод для долучення копії рішення суду апеляційної інстанції до клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду на території України, яке було подано до Деснянського районного суду м. Києва.
Також, при зверненні до суду ОСОБА_1 надала переклад рішення Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат від 07.06.2013 року, здійснений перекладачем ОСОБА_9 .
Водночас зазначає, що до клопотання не було долучено докази на підтвердження кваліфікації перекладача, а наданий переклад містить суттєві недоліки, які призводять до помилкового сприйняття змісту рішення Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат від 07.06.2013 року, а саме
Суд першої інстанції не вжив заходи для об`єктивного розгляду справи та встановлення дійсних обставин справи,  не призначив судово-почеркознавчу експертизу.
В липні 2019 року ОСОБА_2 просив суд призначити судово- почеркознавчу експертизу, оскільки на довідках, які були надані до суду, на підтвердження повідомлення його про розгляд справи та отримання ним рішення, підпис від його імені виконано іншою особою. При цьому, ОСОБА_2 зазначив, що в період з 01.01.2013 року по 02.08.2013 року не відвідував приміщення Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат, а тому фізично не міг підписати жодний документ в цьому суді.
Суд не задовольнив клопотання ОСОБА_2 про направлення судового доручення.
06.08.2019 року ОСОБА_2 просив суд направити судове доручення та витребувати в Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат докази на підтвердження його повідомлення про розгляд справи № 44/2013 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання та стягнення аліментів, та отримання ним рішення за результатами розгляду цієї справи.
Враховуючи, що ОСОБА_2 зазначав, що в період з 01.01.2013 року по 02.08.2013 року не відвідував приміщення Суду з питань насильства по відношенню до жінок № 1 м. Л`Оспіталет де Любрегат, не підписував жодних документів в цьому суді, а на довідках, наданих до суду, від його імені підпис виконано іншою особою, в суду першої інстанції була необхідність в направленні судового доручення для забезпечення об`єктивного розгляду справи та встановлення дійсних обставин справи.
Суд не зупинив провадження до набрання законної сили рішення в кримінальному провадженні за фактом використання підроблених документів у цьому провадженні.
Суд першої інстанції звернув до виконання рішення іноземного суду, незважаючи на пропуск строку для його виконання та стягнув аліменти за період, що перевищує трирічний термін.
Крім того, ОСОБА_2 вже три роки самостійно утримує малолітнього ОСОБА_10 .
З січня 2017 року малолітній ОСОБА_11 перебуває на повному утриманні свого батька - ОСОБА_2 
ОСОБА_2 належним чином виконує батьківські обов`язки, що, зокрема, підтверджується актом обстеження умов проживання № 77 від 26 вересня 2019 року, затвердженого начальником Служби у справах дітей та сім`ї Броварської райдержадміністрації.
ОСОБА_1 заявила вимогу про відшкодування витрат на послуги перекладу в розмірі 3 640 грн.
Однак зі змісту документів, долучених до клопотання про визнання та виконання на території України рішення іноземного суду не вбачається, що витрати на переклад в розмірі 3 640 грн., пов`язані саме з розглядом цієї справи.
На підтвердження таких витрат, адвокат Старенький С.Є. надав копію рахунку-фактури від 11.02.2019 року та платіжне доручення, однак з їх змісту навіть не зрозуміло з якої мови було здійснено переклад.
Крім того, суд першої інстанції послався на обставини зазначені в мотивувальній частині іншого рішення, однак відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Наведене свідчить, що суд першої інстанції при розгляді клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду на території України, визнав встановленими обставин за їх недоведеності, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняття рішення, яке є незаконним та необґрунтованим.
            У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Старенький С.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, зокрема те, що посилання апелянта на те, що суд не повинен був розглядати цю справу не є спроможними, оскільки , запропоновано ОСОБА_2 у місячний строк (до 27.05.2019 року) подати можливі заперечення проти даного клопотання. 24.05.2019 року адвокат ОСОБА_2 - Кондратенко Т.М. подала до суду заяву про продовження строку на надання заперечень. 31.05.2019 року (маючи більше місяця на підготовку) адвокат ОСОБА_2 - Кондратенко Т.М. подала до суду заперечення на клопотання про визнання та звернення до виконання в Україні рішення судів Королівства Іспанія. Заперечення містили аргументи лише стосовно виконання рішення про стягнення аліментів та аргументацією, хто займається вихованням дитини. Заперечень по суті існування в природі цього судового рішення, проти рвання шлюбу, визначення іспанським судом розміру аліментів ОСОБА_2 не подав.
Отже в суду не було підстав не відкривати провадження, тому було постановлено ухвалу від 06.06.2019 року про призначення справи до розгляду.
Відповідач ОСОБА_2 фактично погодився з таким рішенням, оскільки знав про це судове провадження, подавав через свого представника процесуальні документи, мав достатньо часу для оскарження ухвали про відкриття провадження (більше 3-х місяців). Але ухвала про прийняття до провадження в апеляційному порядку оскаржена не була.
            Посилання апелянта на те, що Деснянським районним судом м.Києва раніше відмовлялося в розгляді аналогічного Клопотання (було залишене без розгляду), оскільки до нього не були додані документи, лише підтверджує правоту судді Лісовської О.В., яка відкрила провадження по правильно наданим документах є безпідставним, оскільки    суддею  Саломон О . Б . у справі № 754\10562\18 Клопотання було залишено без розгляду через те, що до клопотання були додані копії рішень судів та довідок, а не їх оригінали.
Твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що рішення не набрало законної сили не відповідає дійсності, оскільки він сам використовував зазначене судове рішення як докази та аргументи при розгляді двох судових справ - в судді Дніпровського районного суду м.Києва Астахової О.О., справа № 755/12339/17, та в судді Деснянського районного суду м.Києва Таран Н.Г., справа №754/2785/17. Саме там при судових розглядах відповідач посилався на це рішення іноземного суду, як на таке, що набуло законної сили. Більше того, саме через посилання на законне рішення іноземного суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Кондратенко Т.М. відмовилась в Деснянському районному суді м.Києва у справі №754\2785\17 від позовних вимог щодо розірвання шлюбу в Україні саме тому що вже таке розірвання шлюбу відбулося за судовим рішенням суду Королівства Іспанія.
Також відповідач, використовуючи посилання на це судове рішення як на дійсне, проставив в органах реєстрації громадянського стану у своєму паспорті громадянина України штамп про розірвання шлюбу з ОСОБА_14 саме на підставі іспанського судового рішення.
            Щодо невідповідності перекладу рішення суду Королівства Іспанія. 
Відповідачем вживались заходи щодо максимального затягування розгляду справи в Україні, з метою недопущення виконання судового рішення. Зокрема надання іншого перекладу іншим перекладачем, який містив декілька розбіжностей у трактуванні перекладу мотивувальної частини судового рішення та могли залежати від вільного обирання словосполучень та слів - синонімів. Це призвело до необхідності сторони позивача додатково надавати докази того, що дане рішення суду є вірним та набуло законної сили. Розгляд справи таким чином було затягнуто на декілька місяців.
Звернув увагу суду, що претензії апелянта до тексту перекладу не стосуються саме рішень вирішальної частини судового рішення, яке було звернуто до виконання в Україні. З викладеними тезами іспанського щодо розірвання шлюбу, сплати аліментів та визначенням місця проживання дитини Апелянт не сперечався та підтверджував, що таке рішення дійсно було прийняте. 
До того, ж перекладач, який здійснював переклад, надав суду пояснення, які додатково підтвердили, що переклад вирішальної частини відповідає обставинам справи, та рішення набуло законної сили.
Твердження ж апелянта про те, що він сумнівається у компетенції перекладача, спростовується тим, що даний перекладач є офіційним перекладачем посольства, та його компетенція та дійсність підпису підтверджується посадовими особами Посольства України в Королівстві Іспанія.
Заяви ж про наявність складу злочину за статтею 384 КК України є такими, що покликані ввести в оману суд, оскільки жодних досудових розслідувань стороною Відповідача ініційовано з цього приводу не було
            Зазначав, що заборгованість по аліментах, починаючи з 2013 року була визначена та встановлена додатковим рішенням іноземного суду, яке також містилось серед позовних вимог про визнання та звернення до виконання в Україні - ухвалою суду у справах насильства по відношенню до жінок №1 у м.Л`ОСШТАЛЕТ-ДЕ-ЛОБРЕГАТ у справі про виконання судових актів №18\2018 Розділ В від 16.02.2018 року, яким оголошено судовий загальний наказ про стягнення заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_2 , що станом на 16.02.2018 року становила 15279 Євро 87 євроцентів, яка складається з суми в розмірі 11753 Євро 75 євроцентів основної суми і 3526  Євро 12 євроцентів для забезпечення сплати відсотків, які можуть виникнути під час виконання рішення і сплати його витрат, не включаючи подальші сплати.
Сума заборгованості була визначена судом станом на 16.02.2019 року та підлягає визнанню в Україні в загальному порядку визнання та виконання рішень судів іноземних держав.
В судовому засіданні представник боржника  Кондратенко Т.М. підтримала доводи апеляційної скарги.
Представник стягувача Старенький С .Є проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.
            Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.            
            Встановлено, що Рішенням суду по розгляду справ жорстокого поводження з жінками № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ, Барселона, Королівство Іспанія №44/2013 у справі № 7/13-І від 07.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Встановлено суму аліментів, яка підлягає стягненню з батька на користь матері на утримання дитини у розмірі 250 євро. Крім цього, має виплачуватись половина додаткових витрат. Ці суми мають бути виплачені батьком ОСОБА_3 на наданий матір`ю рахунок в перші п`ять днів кожного місяця. Ця сума буде актуалізуватись щорічно згідно індексу роздрібних цін, визначених Національним інститутом статистики чи органом, який в майбутньому буде здійснювати його функції.
Відповідно до ухвали суду у справах насильства по відношенню до жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) у справі про виконання судових актів № 18/2018 Розділ В від 16.02.2018 року, оголошено судовий загальний наказ про стягнення заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_2 , що станом на 16.02.2018 року становила 15279, 87 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.12.2019 року, 393883, 13 грн., що складається з суми у розмірі 11753, 75 Євро основної суми і 3526, 12 Євро для забезпечення сплати відсотків, які можуть виникнути під час виконання рішення і сплати його витрат, не включаючи подальші сплати, стягнувши з ОСОБА_2 суму у розмірі 393883, 13 грн., які необхідно перерахувати на зазначені в заяві банківські реквізити матері дитини неповнолітнього ОСОБА_5 .
Декретом суду у справах насильства по відношенню до жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 18/2018 розділ В від 16.02.2018 року, оголошено судовий наказ про накладення арешту на все майно, володарем якого є ОСОБА_7 , на суму 11753, 75 Євро основної суми і 3526, 12 Євро для забезпечення сплати відсотків, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.12.2019 року 393883, 13 грн., наклавши арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 для забезпечення погашення ним заборгованості по сплаті аліментів.
З Довідок, виданих секретарем суду м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ від 21.01.2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 було вручено наказ судді на явку до суду та повістка до суду, копію постанови від 10.01.2013 року та копію ухвали від 07.06.2013 року.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходи з того, що рішення неможливо виконати у добровільному порядку, воно підлягає виконанню у примусовому порядку, беручи до уваги, що боржник мешкає на території іншої держави України, заявнику необхідно отримати дозвіл компетентного суду на примусове виконання рішення суду по розгляду справ жорстокого поводження з жінками № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ, Барселона, Королівство Іспанія № 44/2013 у справі № 7/13-І від 07.06.2013 року.
При вирішенні питання про прийняття до розгляду вказаного вище клопотання та під час його розгляду будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не встановлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду також немає, строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання заявником дотримані. Судом не встановлено підстав для відмови у задоволені клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, суд вважав клопотання ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції, яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Відповідно до ст. 463 ЦПК  рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.
Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦПК України  питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.
Подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та його розгляд має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема ст. 466-467 ЦПК України.
Згідно ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних  збитків, а також рішення іноземних арбітражі та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.
Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї Постанови №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів. 
Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень на теперішній час врегульовано нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного процесуального кодексу України, Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України,  Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстрованої в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право України» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про міжнародне приватне право» (ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
Згідно з п.5.1 Розділу «Питання визнання і виконання іноземних судових рішень в Україні» Наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2008 року №1092/5/54 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень»(зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за №573/15264), рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державною, рішення суду якої має виконуватися в Україні.
Згідно з п. 5.2 даної Інструкції Клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3 цієї Інструкції. Іноземне клопотання, якщо це передбачено міжнародним договором України, може бути подано до іноземного суду, який розглянув справу і ухвалив рішення у першій інстанції і який надсилає іноземне клопотання на розгляд компетентного суду України через Мін`юст.
Відповідно до п. 5.3. Інструкції іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження не відоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом України за місцезнаходженням в Україні майна боржника.
Згідно з п. a, b, ч. 1 ст. 10 Конвенції «Про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання», що була ратифікована Законом України № 26 - VII від 11.01.2013 року, є доступними для кредитора в запитуючій державі для одержання утримання згідно із цією Конвенцією такі категорії заяв: a) визнання або визнання та виконання рішення; b) виконання рішення, прийнятого або визнаного в запитуваній державі.
 Відповідно до ч. 3 ст. 24 Конвенції «Про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання» рішення про визнання та виконання виноситься компетентним органом після того, як відповідач був належним чином і вчасно повідомлений про провадження та обидві сторони отримали рівну можливість бути заслуханими.
Усі документи, які необхідні для додавання до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та передбачені ч. 3 ст. 466 ЦПУ України, заявником додані до матеріалів справи.
У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення, воно не набрало законної сили, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд; у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав на території Договірної Сторони, де має бути визнано й виконано рішення, вже було постановлено рішення, що набрало законної сили, або установою цієї Договірної Сторони раніше було порушено провадження, або ж є визнане рішення суду третьої держави; згідно з положеннями даного міжнародного договору, а в не передбачених ним випадках згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано й виконано, справа належить до виключної компетенції її установи, спір вирішено не компетентним судом; відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі про договірну підсудність; закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення. У зазначених випадках згідно з київською Угодою суд відмовляє у визнанні та виконанні й арбітражного рішення.
Оскільки рішення неможливо виконати у добровільному порядку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що воно підлягає виконанню у примусовому порядку, беручи до уваги, що боржник мешкає на території іншої держави України, заявнику необхідно отримати дозвіл компетентного суду на примусове виконання рішення суду по розгляду справ жорстокого поводження з жінками № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ, Барселона, Королівство Іспанія № 44/2013 у справі № 7/13-І від 07.06.2013 року та визначив суму стягнення в національній валюті  відповідно до ч.8 ст. 467 ЦПК України.
Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання про звернення до виконання частину рішення суду у справах насильства проти жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 44/2013 у справі про розірвання шлюбу № 7/13-1 від 07.06.2013 року, що стосується зобов`язань про утримання дитини ОСОБА_5 , а саме в частині виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , які визначені судом, та зобов`язавши  ОСОБА_2 , починаючи з дати проголошення рішення судом, а саме з 07.06.2013 року, проводити оплату визначених судом Королівства Іспанія сум не врахував, що ухвалою суду у справах насильства по відношенню до жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) у справі про виконання судових актів № 18/2018 Розділ В від 16.02.2018 року, оголошено судовий загальний наказ про стягнення заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_2 , за період з 07 червня 2013 року по 16 лютого 2018 року, що станом на 16.02.2018 року становила 15279, 87 Євро. 
За таких обставин, проведення стягнення аліментів,  які визначені  рішенням суду у справах насильства проти жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 44/2013 у справі про розірвання шлюбу  № 7/13-1 від 07.06.2013 року, що стосується зобов`язань про утримання дитини ОСОБА_5 , а саме в частині виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , необхідно визначити з 16 лютого 2018 року, тобто з дати, по яку нарахована заборгованість відповідно до ухвали суду від 16 лютого 2018 року.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає зміні в частині визначення дати, з якої підлягає до виконання рішення суду у справах насильства проти жінок № 1 у м. Л`ОСПІТАЛЕТ-ДЕ-ЛЬОБРЕГАТ (Королівство Іспанія) № 44/2013 у справі про розірвання шлюбу № 7/13-1 від 07.06.2013 року, що стосується зобов`язань про утримання дитини ОСОБА_5 , а саме в частині виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст.268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Кондратенко Тетяною Миколаївною  -  задовольнити частково. 
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року    -  змінити, виклавши п`ятий абзац резолютивної частини ухвали в наступній редакції.
Зобов`язати ОСОБА_2 , починаючи з 16 лютого 2018 року, проводити оплату визначених судом Королівства Іспанія сум в розмірі 250 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.12.2019 року 6444 гривні 48 копійок плюс половина надзвичайних витрат з періодичністю 1 місяць впродовж п`яти перших днів кожного місяця на банківський рахунок:
Назва банку	CaixaBank	
Ідентифікаційний код національного банку	NIE:Х5634804В	
SWIFT	CAIXESBBXXX	
Номер міжнародного банківського рахунку	НОМЕР_3	
Розрахунковий рахунок	ССС: НОМЕР_2	
Посилання (якщо необхідно для здійснення платежу)	Аліменти	
Утримання сплачується для: Прізвище Ім`я Дата народження	  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1	
 
В решті ухвалу суду залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
            
Суддя-доповідач:                                                    А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                                        Л.Д. Поливач 
            
                                                                                  О.І. Шкоріна