УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху
23 квітня 2020 року 
м.Київ
справа №460/1094/19
провадження №К/9901/9804/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Желєзного І.В., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі №460/1094/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису,
у с т а н о в и в:
У травні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 21.03.2019 №472-14/06.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.10.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020, позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з такими судовими рішеннями, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначену скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.
08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".
Згідно з ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом касаційного оскарження є рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі №  560/2731/19.
Згідно з ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами п. 1-4 ч. 4 ст. 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; з певних правовідносин, зазначених у оскаржуваному рішенні, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; суди першої та апеляційної інстанцій не вирішили питання щодо того: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; дійшов висновків, які не відповідають обставинам та наявним письмовим доказам в матеріалах справи.
При цьому, скаржник не зазначив, які саме правові висновки Верховного Суду невірно застосовані судами першої та апеляційної інстанції, а щодо яких саме «певних» правовідносин немає висновку Верховного Суду.
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим п. 4 ч.2 ст. 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі не конкретизував жодної з передбачених ст. 328 КАС України підстав, на яких подається касаційна скарга.
Верховний Суд наголошує, що для усунення недоліків скаржник має чітко визначити, які висновки судів попередніх інстанцій не відповідають правовим висновкам Верховного Суду із зазначенням реквізитів (дати судового рішення і номеру справи) постанови, в якій викладено такі висновки, а також визначити щодо яких саме правових питань, порушених судами попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях, відсутні правові позиції Верховного Суду.
Керуючись приписами ст.ст. 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі №460/1094/19 залишити без руху.
2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.
3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                      А.А. Єзеров

Суддя                                                                                          І.В. Желєзний

Суддя                                                                                          О.П. Стародуб