Справа № 592/302/20 
Номер провадження 22-ц/816/788/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 
23 квітня 2020 року        	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача - Орлова І.В.,
суддів: Собини О.І., Левченко Т.А.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 січня 2020 року (суддя Алфьоров А.М.), в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче  об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:
10 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - АТ «СМНВО») про стягнення 106792,92 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позов мотивовано тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2019 року з відповідача було стягнуто заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку. Судове рішенні відповідач виконав 21 грудня 2019 року, тобто за період з 04 квітня 2019 року (наступний день після ухвалення судового рішення) по 21 грудня 2019 року (день фактичного розрахунку) роботодавець затримав виплату заборгованості по заробітній платі. На думку позивача, на підставі ст. 117 КЗпП України з АТ «СМНВО» підлягає стягненню середній заробіток за 156 днів затримки повного розрахунку, виходячи з середньоденного заробітку 684,57 гривень.
Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 22 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з АТ «СМНВО» на користь ОСОБА_1 106792,92 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2019 року по 21 грудня 2019 року з послідуючим утриманням всіх податків і обов`язкових платежів.
Стягнуто з АТ «СМНВО» на користь держави 840,80 гривень судового збору.
АТ «СМНВО» з рішенням суду не погодилось, оскаржило його в апеляційному порядку та, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить змінити рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зменшивши суму стягнення з 106792,92 гривень до 53395,68 гривень.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд ухвалив оскаржуване рішення на восьмий день після відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що встановив 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву. Крім того, суд не вирішив клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву. Також відповідач зазначає, що середньоденна заробітна плата позивача становить 342,28 гривень, а не 684,57 гривень, що підтверджується відповідною довідкою, доданою товариством до відзиву на позовну заяву. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд з доводами апеляційної скарги погоджується з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах АТ «СМНВО» та 21 листопада 2018 року звільнився за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 7).
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2019 року стягнуто з АТ «СМНВО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 56317,22 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 листопада 2018 року по 03 квітня 2019 року в розмірі 36966,78 гривень з послідуючим утримання з цієї суми податків і обов`язкових платежів (а.с. 8).
Зазначене рішення суду відповідач виконав 21 грудня 2019 року, перерахувавши позивачу 86075,48 гривень (а.с. 9).
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановив, що за період з 04 квітня 2019 року по 21 грудня 2019 року з вини відповідача допущено затримку виплати належних позивачу при звільненні сум, тому на підставі положень статей 116, 117 КЗпП України стягнув з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за 156 робочих днів, виходячи з середньоденного заробітку позивача у розмірі 684,57 гривень.
Проте повністю з таким висновком апеляційний суд погодитись не може з огляду на таке.
Заявником апеляційної скарги ставиться під сумнів встановлений судом першої інстанції розмір середньоденної заробітної плати позивача, який був взятий до уваги місцевим судом як встановлена рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2019 року обставина, яка доказуванню не підлягає.
Обставину невиплати позивачу заборгованості по заробітній платі за 156 робочих днів заявник апеляційної скарги під сумнів не ставить, а відтак рішення в частині встановленої судом першої інстанції вини відповідача у невиплаті звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, апеляційним судом не переглядається.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 січня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судовий розгляд на 22 січня 2020 року. Крім того, відповідачу було роз`яснено положення ст. 278 ЦПК України щодо подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали суду (а.с. 11).
Зазначена ухвала місцевого суду про відкриття провадження у справі відповідачем була отримана 15 січня 2020 року (а.с. 14).
21 січня 2020 року АТ «СМНВО» подало клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву на позовну заяву, яке судом вирішено не було, а 22 січня 2020 року ухвалено рішення(а.с. 15).
Відзив на позовну заяву від АТ «СМНВО» до суду першої інстанції надійшов 30 січня 2020 року, тобто у встановлений судом строк, до якого відповідач додав довідку про середньоденну заробітну плату позивача, яка на день звільнення ОСОБА_1  (цех 410 р.м. 2079) без вирахування податків та військового зборустановила 342,28 гривень (а.с. 23-26).
Частиною 1 ст. 278 ЦПК України передбачено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 279 ЦПК України).
Таким чином, місцевим судом не було дотримано принцип змагальність сторін (п. 4 ч. 3 ст. 2 ЦПК України), оскільки сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом першої інстанції порушено право відповідача на подання відзиву на позовну заяву, що призвело до порушення судом норм процесуального права, внаслідок чого неправильно вирішено спір.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як зазначалось вище, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, взяв до уваги середньоденний заробіток позивача у розмірі 684,57 гривень, який був встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2019 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч. 7 ст. 82 ЦПК України).
За змістом рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2019 року середньоденний заробіток у розмірі 684,57 гривень ОСОБА_1 був розрахований самостійно та взятий судом до уваги за відсутності будь-яких доказів про інший розмір середньоденного заробітку позивача.
Отже, колегія суддів приймає до уваги додану до відзиву на позовну заяву довідку АТ «СМНВО» про середньоденний розмір заробітної плати позивача, який на день звільнення становив 342,28 гривень. Обґрунтованого розрахунку середньоденного заробітку позивача на рівні 684,57 гривень матеріали справи не містять.
Відтак, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 156 робочих днів при середньоденному заробітку позивача 342,28 гривень становить 53395,68 гривень (156 * 342,28), а не 106792,92 гривень, як помилково вважав суд першої інстанції.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
За таких обставин, оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення в частині визначеного судом розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (на 50%) з відповідача на користь держави підлягає стягненню 533,96 гривень судового збору. За наслідками апеляційного розгляду відповідачу за рахунок позивача слід компенсувати 1602 гривень судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 січня 2020 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (ЄДРПОУ 05747991) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 53395 (п`ятдесят три тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень 68 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2019 року по 21 грудня 2019 року з наступним утриманням податків і обов`язкових платежів.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави 533 (п`ятсот тридцять три) гривні 96 копійок судового збору.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» 1602 (одна тисяча шістсот два) гривень судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Дата складення повного тексту постанови - 23 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В.Орлов

Судді: О.І.Собина

Т.А.Левченко