Справа № 352/2517/19 
Провадження № 33/4808/142/20 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Струтинський  Р. Р. 
Суддя-доповідач Повзло 

ПОСТАНОВА
13 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 року по справі про адміністративне правопорушення про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

ВСТАНОВИВ :

Постановою суду першої інстанції від 26.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, цією ж постановою з останнього стягнуто судовий збір (а.п. 13).
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 13.01.2019 року подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.п. 19-22), у поновленні якого було відмовлено постановою суду апеляційної інстанції від 21.01.2020 року (а.п. 26).
11.03.2020 року до суду повторно надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на вказану вище постанову місцевого суду від 26.12.2019 року разом з клопотанням про поновлення строку на її оскарження.
На обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт послався на те, що 03.01.2020 року він ознайомився з матеріалами провадження та отримав копії необхідних документів, копію постанови та відеодиску, та лише 08.01.2020 року (після новорічних свят) він мав змогу звернутись до юриста за юридичною допомогою, тобто в останній день подачі апеляційної скарги. Вважає, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження належить рахувати з часу отримання ним документів, тобто з 03.01.2020 року, та виходячи саме з цього, апеляційну скаргу подано ним протягом встановленого законом 10-денного строку, а саме 13.01.2020 року. Водночас апелянт просить врахувати суд й той факт, що в період з 23.01.2020 року по 05.03.2020 року він перебував у службовому відрядженні в іншій області, тому не звернувся до суду раніше.
Перевіривши доводи ОСОБА_1 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вивчивши матеріали справи,  вважаю, що  у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, питання про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 року вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції, за наслідками якого, постановою судді апеляційного суду від 21.01.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у поновлені цього строку (а.п. 26).
Так, з постанови апеляційного суду від 21.01.2020 року (а.п. 26 зворіт) вбачається наступне: 
«Апелянтом не наведено об`єктивних доводів пропуску строку на оскарження, який розпочався з 26.12.2019 року, тобто з дня винесення постанови, впродовж десяти днів, та не зазначено, що перешкоджало йому звернутись до суду з апеляційною скаргою вчасно, саме з часу проголошення судового рішення.
З заяви ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах провадження від 28.12.2019 року, вбачається, копію постанови суду він отримав 03.01.2020 року (а.п. 14), проте законом чітко передбачено, що строк подачі апеляційної скарги рахується протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії». 
При повторному зверненні до апеляційного суду 11.03.2020 року із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначив аналогічні підстави пропуску строку, а саме те, що ним було подано апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з часу, коли він ознайомився з матеріалами провадження, отримав копії необхідних документів, копію постанови та відеодиску.
Водночас апелянт зазначив, що в період часу з 23.01.2020 року по 05.03.2020 року він перебував у службовому відрядженні в іншій області, у зв`язку із чим не мав можливості звернутись до суду раніше.
Між тим вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 26.12.2019 року не можливо визнати поважними, виходячи з наступного.
Як в постанові суду першої інстанції від 26.12.2019 року, так й в постанові апеляційного суду від 21.01.2020 року про повернення апеляційної скарги апелянту, ОСОБА_1 було роз`яснено порядок та строки апеляційного оскарження, а саме те, що апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 294 КУпАП подається протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційним судом в постанові від 21.01.2020 року було наголошено на тому, що пропущений строк може бути поновлений виключно лише у разі його пропуску з поважних причин.
Крім того, суд апеляційної інстанції в своїй постанові від 21.01.2020 року звертав увагу на те, що апелянт був присутнім в судовому засіданні під час прийняття рішення по суті, про що свідчить зміст судового рішення, а тому йому був відомий результат розгляду, порядок та строки оскарження тощо (а.п. 26 зворіт).
Прохання апелянта врахувати під час прийняття рішення той факт, що в період часу з 23.01.2020 року по 05.03.2020 року він перебував у службовому відрядженні в іншій області, не можливо визнати поважною причиною пропуску строку на оскарження постанови суду першої інстанції від 26.12.2019 року.
Відомостей щодо документального оформлення відрядження з яких би чітко вбачався день відправлення з місця постійної роботи відрядженого працівника ОСОБА_1 та день його повернення до місця постійної роботи, апелянтом не надано. 
Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.
Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.
В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Враховуючи наведене вище, доходжу висновку, що зазначені апелянтом в клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не можливо визнати поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу своєчасно, за умови, що ОСОБА_1 був присутнім в суді першої інстанції під час прийняття рішення по суті, тобто був обізнаний про результати розгляду.
Відомостей про те, що перешкоджало апелянту своєчасно, тобто протягом 10 днів з дня проголошення постанови, подати апеляційну скаргу, а у подальшому доповнити її, ОСОБА_1 , ані в апеляційній скарзі, ані в клопотанні про поновлення строку, не наведено.
Звертаю увагу, що законом чітко передбачені певні строкові обмеження для подачі апеляційної скарги та процедуру поновлення строку, зокрема, згідно приписів ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді у справах про адміністративне правопорушення розпочинається з дня винесення постанови, впродовж десяти днів, тому доходжу висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 подана після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 року.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 року.
Апеляційну скаргу повернути апелянту - ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        В.В. Повзло